ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/19170/21                                                                       Суддя першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 листопада 2022 року                                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б., 
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за рахунок його зниження з 90% до 70% грошового забезпечення, вказаного в довідці № 70 від 23.07.2020, виданій Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області, при перерахунку пенсії відповідно до рішення Суду в адміністративній справі № 620/3797/21; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести позивачу відповідно до рішення Суду в адміністративній справі № 620/3797/21, з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № 70 від 23.07.2020 року, виданій Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області, в розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
23 вересня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 40820, від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив, відповідно до змісту якої позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необгрунтованою. 
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року по справі № 620/3947/21 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 року по справі № 620/3797/21 протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % грошового забезпечення, вказаного в довідці № 70 від 23.07.2020 року та обмеження з 01 квітня 2019 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятикратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, втім відповідач після проведеного перерахунку на виконання рішення суду повторно зменшив відсоткове співвідношення грошового забезпечення позивача, що свідчить про протиправність дій відповідача.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року по справі № 620/3947/21 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю: 
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок його зниження з 90 % до 70 % грошового забезпечення, вказаного в довідці № 70 від 23.07.2020, виданій управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області; 
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати, за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 75 % суми підвищення пенсії, обчисленої виходячи з 70 % основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці управління Служби безпеки України в Чернігівській області за № 70 від 23.07.2020;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, у розмірі 90 % від суми грошового забезпечення, вказаного у довідці № 70 від 23.07.2020, виданій управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювати з 01.04.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області компенсувати ОСОБА_1 різницю між перерахованою пенсією та вже проведеними з 01.04.2019 виплатами.
Згідно розрахунку від 25.08.2021 року пенсія позивачу виплачувалась в розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням максимального розміру пенсії (а.с. 22).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 року по справі № 620/3797/21 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо обмеження з 01 квітня 2019 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятикратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 квітня 2019 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Згідно розрахунку від 05.10.2021 року пенсія позивачу виплачувалась в розмірі 70% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром (а.с. 12).
Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо проведення йому перерахунку пенсії, однак листом від 17.09.2021 року № 13817-13996/Р-02/8-2500/21 позивачу було повідомлено про перерахунок пенсії на підставі Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року по справі № 620/3947/21 з 01.04.2019 року в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням максимального розміру пенсії, та на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 по справі № 620/3797/21 з 01.04.2019 року в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром (а.с. 9-11).
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є  Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону (в редакції, що діяла на час прийняття Закону) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.
В подальшому, частина друга статті 13 із змінами, внесеними Законом України від 04.07.2002 № 51-IV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до статті 13 Закону та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.
Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні відсоткового розміру пенсії не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.
Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
З зазначених норм випливає, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Як вже зазначалося судом, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року по справі № 620/3947/21 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок його зниження з 90 % до 70 % грошового забезпечення, вказаного в довідці № 70 від 23.07.2020 року, виданій управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати, за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року 75 % суми підвищення пенсії, обчисленої виходячи з 70 % основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці управління Служби безпеки України в Чернігівській області за № 70 від 23.07.2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, у розмірі 90 % від суми грошового забезпечення, вказаного у довідці № 70 від 23.07.2020 року, виданій управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювати з 01.04.2019 року виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області компенсувати ОСОБА_1 різницю між перерахованою пенсією та вже проведеними з 01.04.2019 року виплатами.
Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, факти, встановлені вищенаведеним судовим рішенням, не потребують доказуванню.   
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо зміни позивачу розміру пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, проведеного на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2021 року по справі № 620/3797/21.
Щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, то варто наголосити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2021 року по справі № 620/3797/21 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо обмеження з 01 квітня 2019 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятикратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 квітня 2019 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено право позивача на подальшу виплату пенсії без обмеження максимального розміру.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та є аналогічними тим, які були спростовані іншими судовими рішеннями у справах № 620/3947/21 та № 620/3797/21.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко  

                                                                                                    С.Б.Шелест              

Повний текст виготовлено 01 листопада 2022 року.