Ухвала
14 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 537/2167/15-ц
провадження № 61-1623св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про відновлення межі земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 травня 
2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відновлення межі земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії  відмовлено.
 
Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 
від 16 травня 2016 року змінено, змінено підстави для відмови 
у задоволені позовної заяви, наведені у мотивувальній частині рішення.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2016 року змінено, викладено мотивувальну частину 
в редакції цієї постанови.
 
25 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року (надійшла до суду 27 січня 
2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Підставами касаційного оскарження рішення Крюківського районного суду 
м. Кременчука від 16 травня 2016 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження 4-552цс18);
- суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. 
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
26 квітня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про відновлення межі земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2016 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                          Г. В. Коломієць
  Б. І. Гулько
                                                                                                     Д. Д. Луспеник