П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/9405/22	
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О. О.
          
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
          суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області    на ухвалу  Одеського окружного адміністративного суду    від    10 серпня 2022 року по справі № 420/9405/22 за позовом  Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення санкції у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000,00 грн.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.07.2022 залишив адміністративний позов без руху, надав позивачу 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Постановляючи увалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на звернення до суду, так як позивачем пропущено тримісячний строк.
20.07.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить продовжити строк на усунення недоліків позову з огляду на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2022 року №311-р «Про передачу бюджетних призначень, передбачених Міністерству економіки у 2022 році» у зв`язку зі зміною відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету з КВК 120 (Міністерство економіки України) на КВК 041 (Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України) Головне управління не проводить фінансові операції до закінчення процесу передачі бюджетних призначень, у зв`язку з чим не має можливості провести оплату судового збору. Окрім того зазначає, що листом №21.3.-7/5045 від 12.05.2022 заступник Голови Держпродспоживслужби повідомив керівників територіальних органів та державних установ, що входять до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про заходи, які необхідно вчинити для проведення змін до розпису державного бюджету.
Таким чином представник позивача вважає, що у зв`язку із проведення змін до розпису державного бюджету, розрахунково-касове обслуговування Головного управління Державною казначейською службою України тимчасово призупинено.
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 29.07.2022 позов залишено без руху та продовжено строк на усунення недоліків. Повідомлено позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.
08.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про повторне продовження позивачу строку на усунення недоліків з підстав, аналогічних, викладених у клопотанні від 20.07.2022.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.08.2022 адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби повернув без розгляду, роз`яснив позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. 
Постановляючи ухвалу про повернення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви є необґрунтованим, з огляду на те, що  особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору,  а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.
Водночас, як зазначено судом першої інстанції, у поданому позивачем клопотанні про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви взагалі не зазначено на який саме термін останній просить продовжити цей строк і чи наявні обґрунтовані підстави вважати, що у такий строк позивач зможе усунути недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору за її подання. Крім того, позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначення причин пропуску такого строку.
Таким чином, окружний адміністративний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції виснував, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 29.07.2022 та не усунув недоліки позовної заяви у визначений судом строк, оскільки не надав оригінал документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 2481,00 грн та заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернувся з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить її скасувати, а справу № 420/9405/22 направити до Одеського окружного адміністративного суду на продовження розгляду.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не взяв до уваги, що у повторному клопотанні Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків від 08.08.2022 серед переліку додатків, зокрема, вказана копія реєстру бюджетних фінансових розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.08.2022 №238, яка свідчить про те, що 04.08.2022 позивач через систему дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства – Казначейство» зареєстрував платіжне доручення щодо сплати судового збору за подання позовної заяви по справі на розрахунковий рахунок Одеського окружного адміністративного суду;
- суд першої інстанції не виконав обов`язку з перевірки факту зарахування судового збору, в той час як станом на день повернення позовної заяви без розгляду (10.08.2022) судовий збір зараховано на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що підтверджується що підтверджується електронною відміткою казначея ОСОБА_2 (ГУ ДКСУ в Одеській області) (обліковий номер (реф) 282583223) у системі дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство», яка міститься на паперовій копії Платіжного доручення №559 від 04 серпня 2022 року;
- суд першої інстанції безпідставно вказав, що Головним управлінням Держпродспоживслужби  не надано заяву про поновлення строку звернення до суду, оскільки, до клопотання позивача від 20.07.2022 про продовження строків усунення недоліків адміністративного позову (вх. № ЕП20474/22) додана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка вказана в переліку додатків до клопотання.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Колегією суддів та судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2022 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000,00 грн.
Представник позивача у позові зазначає, що ним складено постанови №91 та №92 від 21.12.2021 року, якими до відповідача застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 68000,00 грн. 
Згідно ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.
Вказані постанови отримані відповідачем 24.12.2021, а отже, з 11.01.2022 року обчислюється строк звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи те, що позовна заява зареєстрована Одеським окружним адміністративним судом 07.07.2022, позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Вимоги до позовної заяви наведено у статтях 160, 161 КАС України.
Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем не додано ані доказів сплати судового збору, ані заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Згідно з ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.07.2022 залишив адміністративний позов без руху, надав позивачу 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.
20.07.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд продовжити строк на усунення недоліків позову з огляду на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2022 року №311-р «Про передачу бюджетних призначень, передбачених Міністерству економіки у 2022 році» у зв`язку зі зміною відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету з КВК 120 (Міністерство економіки України) на КВК 041 (Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України) Головне управління не проводить фінансові операції до закінчення процесу передачі бюджетних призначень, у зв`язку з чим не має можливості провести оплату судового збору. 
Окрім того вказував, що листом №21.3.-7/5045 від 12.05.2022 заступник Голови Держпродспоживслужби повідомив керівників територіальних органів та державних установ, що входять до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про заходи, які необхідно вчинити для проведення змін до розпису державного бюджету.
Таким чином, представник позивача зазначає, що у зв`язку із проведення змін до розпису державного бюджету, розрахунково-касове обслуговування Головного управління Державною казначейською службою України тимчасово призупинено.
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 29.07.2022 позов залишено без руху та продовжено строк на усунення недоліків. Повідомлено позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.
08.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про повторне продовження позивачу строку на усунення недоліків з підстав, аналогічних, викладених у клопотанні від 20.07.2022. 
Крім того зазначав, що станом на день подання вказаної заяви процес змін відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету завершено, відновлено Державною казначейською службою розрахунково-касове обслуговування Головного управління, тому 04.08.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство» зареєстровано платіжне доручення щодо сплати судового збору на розрахунковий рахунок Одеського окружного адміністративного суду.
04.08.2022 доручення отримано органом Державної казначейської служби України, що підтверджується реєстром бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.08.2022 № 238 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Таким чином, як зазначає позивач, Головним управлінням вжито усіх заходів, що залежали від нього, для виконання вимог ухвали суду від 29.07.2022 .
Також позивач вказав, що станом на день подання зазначеного клопотання кошти за бюджетним зобов`язанням № 238 територіальним органом Державної казначейської служби України не зараховані на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що у свою чергу унеможливлює подання до суду платіжного доручення про сплату судового збору за подання позовної заяви по справі № 420/9405/22.
У зв`язку з вищевикладеним, Головне управління вважає, що існують об`єктивні та незалежні від Головного управління обставини, що перешкоджають виконанню ухвали у строк, визначений судом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у  справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
При цьому, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору органом чи тимчасова відсутність таких коштів.
З огляду на викладене, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про продовження строку на усунення недолік адміністративного позову, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про його необґрунтованість. 
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції по суті правильно дійшов висновків про необхідність повернення адміністративного позову Головного управління Держпродспоживслужби.
Однак, колегія суддів погоджується з доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно вказав, що Головним управлінням Держпродспоживслужби не надано заяву про поновлення строку звернення до суду.
Так, матеріалами справи встановлено, що 20.07.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд продовжити строк на усунення недоліків позову (а.с. 9-10). В додатках до клопотання позивачем, зокрема, зазначена заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, відповідно до якої позивач, посилаючись на фактичні обставини справи та причини пропуску строку, просив суд першої інстанції поновити строк звернення до адміністративного суду (а.с. 15-16).
Натомість, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції помилково зазначив: «Крім того, позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням причин пропуску такого строку». 
Також судом першої інстанції вказано: «Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 29.07.2022 та не усунув недоліки позовної заяви у визначений судом строк, оскілки не надав оригінал документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 2481,00 грн. та заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом».
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 317 КАС України  підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
Відповідно до ч. 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом слід виключити із мотивувальної частини ухвали суду.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що у повторному клопотанні Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків від 08.08.2022 серед переліку додатків, зокрема, вказана копія реєстру бюджетних фінансових розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.08.2022 №238, яка свідчить про те, що 04.08.2022 позивач через систему дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства – Казначейство» зареєстрував платіжне доручення щодо сплати судового збору за подання позовної заяви по справі на розрахунковий рахунок Одеського окружного адміністративного суду з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області вдруге надало до суду першої інстанції клопотанні про продовження  строків усунення недоліків зареєстроване  Одеським окружним адміністративним судом 08.08.2022, вх. № ЕП/22250/22 (а.с. 25-26). До вказаного клопотання позивачем додано копія реєстру бюджетних фінансових розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.08.2022 №238, який містить дані розпорядника (одержувача) бюджетних коштів, а також дані бюджетних фінансових зобов`язань(а. с. 27-28).
Проте, колегія суддів зазначає, що вказаний реєстр не є належним та достатнім доказом сплати позивачем судового збору, оскільки з його змісту неможливо встановити отримувача зазначених у реєстрі коштів, призначення платежу, статус платежу, номер справи, в рамках якої здійснюється платіж, а також чи зараховано кошти до державного бюджету. 
Натомість, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення з відміткою про зарахування судового збору у відповідній сумі до спеціального фонду Державного бюджету України та інформацією про той номер справи, у межах якої подається відповідний позов.
Аналогічного правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі  №160/5879/20.
Однак, до суду першої інстанції позивачем не надано відповідного платіжного доручення.
Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не виконав обов`язку з перевірки факту зарахування судового збору, в той час як станом на день повернення позовної заяви без розгляду (10.08.2022) судовий збір зараховано на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що підтверджується що підтверджується електронною відміткою казначея ОСОБА_2 (ГУ ДКСУ в Одеській області) (обліковий номер (реф) 282583223) у системі дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство», яка міститься на паперовій копії платіжного доручення №559 від 04 серпня 2022 року.
Щодо вказаних доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.
Як вже зазначалось, позивачем до суду першої інстанції не надано платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору.
Натомість, до апеляційної скарги позивачем додано платіжне доручення №559 від 04 серпня 2022 року. Відповідно вказаного доручення ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області сплачено на рахунок ГУК в Одеській області, Київський район, суму 2481,00 грн. Призначення платежу: « 101;40342996; КПКВ 0412010 КЕКВ 2800 судовий збір к.д. 22030101 за поз ГУ ДПСС в Од. Обл. до Одеського окружного адмін. суду по справі №420/9405/22;». Відповідно до відмітки ГУДКСУ в Одеській області зазначений платіж проведено 09.08.2022. 
Відповідно до ч. 1 статті 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Однак, позивачем в апеляційній скарзі не наведено причин неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції до закінчення встановленого судом строку для усунення недоліків, в тому числі засобами поштового та електронного зв`язку, або через особистий кабінет Електронного суду.
На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє вказані доводи апелянта.
Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не виконав обов`язку з перевірки факту зарахування судового збору, в той час як станом на день повернення позовної заяви без розгляду (10.08.2022) судовий збір зараховано на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що підтверджується електронною відміткою казначея ОСОБА_2 (ГУ ДКСУ в Одеській області) (обліковий номер (реф) 282583223) у системі дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство», яка міститься на паперовій копії Платіжного доручення №559 від 04 серпня 2022 року.
Колегія суддів відхиляє зазначені доводи апелянта, оскільки на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, вказане платіжне доручення не долучено до матеріалів справи, а тому, за відсутності інформації про платіжне доручення, суд першої інстанції не мав можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Натомість, інформація з реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.08.2022 №238, який позивачем додано до повторного клопотання про продовження строків усунення недоліків адміністративного позову від 08.08.2022, такої інформації не містить.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Колегія суддів зазначає, що у випадку зазначення судом декількох недоліків позовної заяви в ухвалі суду, усуненню підлягають обидва. Натомість, усунення лише одного з недоліків не є належним виконанням ухвали суду. 
З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивачем надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, однак у встановлений судом строк не надано платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору, тобто не усунуто другий недолік позовної заяви, суд першої інстанції правильно по суті дійшовши висновку про повернення позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби.
Таким чином, з огляду на приписи   абз. 2 ч. 2, ч. 4   ст.317   КАС України,   апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Одеського окружного адміністративного суду зміні шляхом виключення з її мотивувальної частини   висновку щодо відсутності в матеріалах справи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції   слід залишити без змін відповідно до статті 316 КАС України.
Відповідно до частини 6 статі 139 КАС України, якщо суду   апеляційної інстанції , не повертаючи адміністративної справи   на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює   розподіл судових витрат.
Водночас положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача (у разі відмови у задоволенні позову) в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі   Великої Палати Верховного Суду   від 29.04.2020, справа № 817/66/16 (11-185апп19).
Враховуючи наведене та те, що ухвалу суду   першої інстанції змінено, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд   –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області – задовольнити частково.
Змінити  мотивувальну частину ухвали Одеського окружного адміністративного суду    від    10.08.2022 по справі № 420/9405/22 з підстав наведених у  мотивувальній частині  постанови  апеляційного суду.
В решті ухвалу Одеського окружного адміністративного суду    від    10.08.2022 по справі №420/9405/22 – залишити без  змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.