УХВАЛА

13 грудня 2022 року 
м. Київ

справа № 280/3561/21
адміністративне провадження № К/990/33183/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі №280/3561/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішень і вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати:
-податкове повідомлення рішення №00053360715 від 12.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання;
-податкове повідомлення рішення №53320715 від 12.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання;
-вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0053310715 від 12.04.2021;
-рішення №00053300715 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.04.2021, складених Головним управлінням ДПС у Запорізькій області відносно позивача.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.
          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень і вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення №00053360715 від 12.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення №00053320715 від 12.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання. Визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0053310715 від 12.04.2021. 
Визнано протиправним та скасовано рішення №00053300715 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.04.2021.
           28.11.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 280/3561/21, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
          Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          У касаційній скарзі Головне управління ДПС у Запорізькій області посилається на наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Так, скаржник указує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права у подібних правовідносинах, не конкретизуючи, які саме норми застосовані судами неправильно. Також заявник указує на неврахування практики Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, викладених у постановах від 08.04.2020 у справі № 820/1480/16, від 16.08.2022 у справі № 520/4795/29.
          Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.
          При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
          Проте зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник фактично самостійно зазначає, що постанови Верховного Суду, про неврахування яких судами попередніх інстанцій він указує у касаційній скарзі, були ухвалені за інших обставин справи, що, у свою чергу, виключає подібність правовідносин та вказує на недоведеність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України.
          Суд також звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необхідно навести порушені судами норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в сукупності з обґрунтуванням підстав, передбачених частинами другою та третьою статті 353 КАС України.
          Інші норми матеріального права застосовано судами попередніх інстанцій відповідно до встановлених фактичних обставин справи на підставі доказів і пояснень, наданих сторонами та відповідно до вимог статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
          Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.
          Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
          Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
          Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 280/3561/21 повернути особі, яка її подала.
          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя	В.П. Юрченко