ПОСТАНОВА 
Іменем України

25 листопада 2022 року                                                 м. Кропивницький

справа № 389/2470/20
провадження № 22-ц/4809/155/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі: 

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М., 
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Ткаченка Б.Б. від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОІД» до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», третя особа – ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - 

встановив:

       У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕОІД» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 31.05.2017 на ділянці автодороги Дніпровка-Благовіщенка відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автотранспортний засіб марки «Mercedes-Benz Atego 915», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ГЕОІД» на праві приватної власності. Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної приходи, схеми до нього та фотозйомки цифровою фотокамерою, а також проведеною експертизою, ДТП виникло з вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ -21101, державний номер НОМЕР_2 . 
За наслідками дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділом Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12017080260000547 від 01.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 до свого страхувальника було подано вчасно.
Позивач вказав, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди не було відомостей про страховика винного у цій дорожньо-транспортній пригоді, тому 02.06.2017 він був вимушений звернутися до свого страховика ПрАТ «СК» Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. 07.08.2017 йому стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В якості потерпілої сторони він звернувся до відповідача із заявою щодо цієї події, однак страхова компанія в усній формі повідомила його про відсутність підстав для відшкодування збитків до того часу, поки суд не ухвалить вирок в рамках кримінального провадження, яким винуватця дорожньо-транспортної пригоди буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України. Разом з тим, після отримання заяви страхова компанія не виконала жодних дій, передбачених ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Позивач вказав, що 19.03.2018 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення незалежної оцінки вартості майна, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками проведення якої 23.03.2018 він отримав відповідний звіт, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 59636 грн. 25 коп.
Після отримання звіту, 10.04.2018 він звернувся з клопотанням до старшого слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про долучення до матеріалів кримінального провадження №12017080260000547 від 01.06.2017 цивільного позову та визнання ТОВ «ГЕОІД» цивільним позивачем. 10.04.2018 постановою слідчого ТОВ «ГЕОІД» залучено в якості цивільного позивача, а представника ТОВ «ГЕОІД» - Мительського Є.М. залучено в якості представника цивільного позивача.
У січні 2020 року з ЄДРСР стало відомо про те, що зазначене вище кримінальне провадження розглянуте Кам`янсько-Дніпровським районним судом з ухваленням 29.08.2019 вироку, який набрав законної сили 21.11.2019. Проте, з невідомих причин ТОВ «ГЕОІД» у даному кримінальному провадженні цивільним позивачем не був залучений. З огляду на викладені обставини, позивач повідомив Кіровоградську дирекцію ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про те, що вирок суду у зазначеному вище кримінальному провадженні ухвалений та набрав законної сили, а також просив поновити розгляд страхової справи із долученням звіту про вартість матеріального збитку.
Однак, 06.02.2020 позивачу листом від 29.01.2020 було повідомлено про відсутність підстав для перегляду попередньо прийнятого рішення, оскільки представником ТОВ «ГЕОІД» не були вжиті заходи щодо вчасного надання страховику документів, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 10.03.2020 позивачем отримано відповідь від судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду, згідно з яким в матеріалах зазначеного вище кримінального провадження були відсутні відомості щодо залучення до участі у справі ТОВ «ГЕОІД» в якості цивільного позивача, розгляд справи здійснювався в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Позивач вказує, що для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим.
Зазначає, що ТОВ «ГЕОІД» скористався своїм правом, пред`явивши цивільний позов в межах кримінального провадження, однак з невідомих причин був позбавлений захистити своє право в якості цивільного позивача. Тому просив стягнути з відповідача 59636 грн. 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 3000 грн.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоід» 59636 грн. 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоід» витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 3000 грн.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 2102 грн.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа відноситься до юрисдикції господарського суду, оскільки сторонами у справі є юридичними особами, що є суб`єктами господарювання та наявність спору про права, відсутність фізичної особи у спорі, тому суд першої інстанції відкривши провадження у справі порушив предметну та суб`єкту юрисдикцію спорів. Також зазначив, що заява про виплату страхового відшкодування була подана з пропуском строку в 1 рік, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.05.2017 на ділянці автодороги Дніпровка-Благовіщенка в районі повороту на с.Іванівка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Вказана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_1 , який керував забезпеченим транспортним засобом марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
24.05.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено Договір - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6681001, на підставі якого застраховано автомобіль марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно з даним Договором страхова сума відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи 1000 грн.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Atego 915», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «ГЕОІД».
Згідно звіту № 57 про оцінку вартості матеріального збитку автотранспортного засобу марки «Mercedes-Benz Atego 915», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 23.03.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного КТЗ з метою відшкодування складає - 59636 грн. 25 коп.
За наслідками дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділом Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12017080260000547 від 01.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУ НП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 12017080260000547 від 10.04.2018, ТОВ «ГЕОІД» залучено цивільним позивачем та ОСОБА_3 до кримінального провадження як представника цивільного позивача ТОВ «ГЕОІД».
29.08.2019, розглянувши вказане кримінальне провадження №12017080260000547 від 01.06.2017, Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області ухвалено вирок, згідно з яким  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України з призначенням йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
10.03.2020 позивачем отримано відповідь на запит від судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, який здійснював розгляд зазначеного вище кримінального провадження, де останній вказав, що у даній справі була відсутня будь-яка інформація щодо залучення ТОВ «ГЕОІД» в якості цивільного позивача та його представника.
ТОВ «ГЕОІД» звернувся до відповідача з повідомленням про ухвалення вироку у кримінальному провадженні та про поновлення розгляду страхової справи 170000124916 стосовно ДТП, яка мала місце 31.05.2017 за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ-21101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Atego 915» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Листом ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 29.01.2020 за вих. №887, ТОВ «ГЕОІД» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із спливом терміну подання заяви про страхове відшкодування, а також не було вжито заходів щодо вчасного подання страховику документів.
Аналізуючи обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги. При цьому суд керується наступними мотивами.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон № 1961-IV) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України Про страхування, цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Верховний Суд у постановах від 04 грудня 2019 року по справі № 359/2309/17, від 15 жовтня 2020 року по справі № 755/7666/19 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Як було встановлено судом першої інстанції, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно із полісом № АК-6681001 від 23.05.2017 року.
Однак, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховиком винної у ДТП особи не було виконано обов`язок згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем з пропуском строку в один рік, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Згідно із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності» щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Таким чином попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика (або МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Такий висновок Великої Палати Верховного Суду застосований і у Постанові Верховного Суду від 29.07.2020р. по справі № 276/752/16-ц, провадження № 61-14669св19.
Враховуючи те, що 10.04.2018 ТОВ «ГЕОІД» скористалося своїм правом та подало позовну заяву в рамках кримінального провадження, позивач здійснив волевиявлення на одержання компенсації, вимоги про стягнення матеріального збитку в розмірі 59636 грн. 25 коп. є доведеними та обґрунтованими.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства, слід зазначити наступне.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
З огляду на те, що предметом спору є відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обов`язок відшкодувати яку у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виникло на підставі договору страхування укладеного з фізичною особою, апеляційний суд вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» залишити без задоволення.
Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич