Ухвала
Іменем України 
08 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 311/3532/18
провадження № 51 - 8596 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_3,
суддів                                   ОСОБА_4, ОСОБА_5,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 липня 2021 року щодо нього,
встановив:
За вироком Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. 
Прийнято рішення щодо долі речових доказів.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 липня 2021 року вирок місцевого суду змінено.
Виключено зі вступної та мотивувальної частини вироку посилання суду на судимості ОСОБА_1 за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 1998 року та вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2000 року.
Виключено з мотивувальної частини вироку суду посилання як на доказ вини ОСОБА_1 на показання свідка ОСОБА_2 в наступній частині: «на запитання свідка, хто наніс йому поранення, чоловік відповів «ОСОБА_1». Свідок перепитав чоловіка, на що той повторив «ОСОБА_1».
В решті вирок залишено без змін. 
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_1 поза межами строку на касаційне оскарження (04 листопада 2022 року) звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою, у якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України                  (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Проте клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження взагалі не містить обґрунтованих підстав для його поновлення, жодної поважної причини пропуску строку на звернення до суду з касаційною скаргою засуджений не вказав.
Слід зазначити, що засуджений ОСОБА_1 скористався правом на оскарження судових рішень щодо нього, адже звертався до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження та був беззаперечно обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, однак вказівок касаційного суду не виконав, внаслідок чого його касаційну скаргу було повернуто.
Згідно положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_1 . 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_3                                            ОСОБА_4                                                 ОСОБА_5