ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 р. 	Справа № 440/204/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 13.04.22  по справі № 440/204/21
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                    
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 26 травня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 7 від 10 грудня 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2020 року про переведення її з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду.
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 (надалі також – позивач)  до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також – відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву, встановивши судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 440/204/21, та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у 30-денний або інший встановлений судом строк, а у разі невиконання відповідачем вимог суду щодо подачі звіту або за результатами його розгляду застосувати штраф.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги заявник вказує на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області неналежним чином, оскільки є ідентичним тому, що оспорювалося у цій справі і було скасоване.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до частини першої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 440/204/21, оскільки рішення суду відповідачем виконано.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею  129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).
Водночас необхідним є встановлення існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18. 
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання судового рішення у справі № 440/204/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву позивача від 04 грудня 2020 року про переведення її з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"; за результатами розгляду ухвалено рішення № 124 від 01 червня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Відтак рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 440/204/21 фактично виконане відповідачем.
Вказані обставини позивачем не заперечуються.
Доводи заяви, як і апеляційної скарги позивача, зводяться виключно до непогодження з рішенням № 124 від 01 червня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , прийнятим відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №  440/204/21.
Так, позивач зазначає, що вказане рішення № 124 від 01 червня 2021 року є ідентичним рішенню відповідача від 10.12.2020, яке оспорювалося в межах справи № 440/204/21, та яке скасоване рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року; відповідач додав лише два абзаци, указавши, що таке винесено на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, а також, що позивач не набула необхідного стажу на державній службі.
Проте вказані позивачем обставини не є підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, що здійснюється у порядку, визначеному статтею 382 КАС України.
У разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень (рішенням № 124 від 01 червня 2021 року) позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження дій чи бездіяльності відповідача в загальному порядку, а не в межах статті 382 КАС України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви позивача в порядку статті 382 КАС України та відсутністю підстав для її задоволення.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 по справі № 440/204/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк