Ухвала
 
23 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 716/831/19
провадження № 61-1195св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» (далі - ТОВ «Мрія Фармінг Буковина») про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на те, що 02 січня 2009 року між нею (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Суворова» (далі - ТОВ «Агрофірма ім. Суворова») (орендарем), правонаступником якого є ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», було укладено договір оренди землі, за умовами якого вона передала ТОВ «Агрофірма ім. Суворова» в оренду земельну ділянку площею 2,05 га, кадастровий номер 7321589500:01:002:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, строком на 7 років. 25 серпня 2016 року вона направила орендарю повідомлення про закінчення строку дії зазначеного договору, однак орендар продовжує користуватися її земельною ділянкою. 20 серпня 2018 року на зборах землевласників вона дізналася про існування договору оренди її земельної ділянки, укладеного 05 вересня 2015 року між нею та ТОВ «Агрофірма ім. Суворова». Її підпис в цьому договорі є очевидно підробленим, так як вона його не підписувала. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 05 вересня 2015 року між нею та ТОВ «Агрофірма ім. Суворова».
 
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2020 року у складі судді Стрільця Я. С. в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що при зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір оренди землі від 05 вересня 2015 року, посилаючись на те, що вона не підписувала цей договір та не погоджувала його умови. Відсутність волевиявлення позивача на укладення договору оренди не є підставою для визнання такого договору недійсним, а може бути підставою для висновку щодо відсутності факту укладання договору, що вбачається із змісту статей 638, 639 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. В такому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення ділянки. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Вказаний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди в мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 358/815/17. Тому позивач обрала неправильний спосіб захисту порушеного права. За умови доведення відсутності факту укладення спірного договору оренди землі позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні належним їй майном та скасування державної реєстрації.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2020 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, за якими спірний договір позивач не підписувала та не погоджувала істотних умов цього договору.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги. 
 
23 січня 2021 року ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення в частині встановлення судом того факту, що спірний договір оренди землі ОСОБА_1 не підписувала та не погоджувала істотних умов цього договору, і ухвалити в цій частині нове рішення. 
 
На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ТОВ «Мрія Фармінг Буковина» зазначило, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі     № 403/563/16-ц та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 485/111/17. При цьому в мотивувальній частині оскаржуваної постанови апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, за якими спірний договір позивач не підписувала та не погоджувала істотних умов цього договору. Однак наведене не відповідає дійсності, так як суд таких обставин не встановлював, а виходив з того, що належних та допустимих доказів, які підтверджували б посилання сторони позивача на той факт, що орендодавець не підписувала оспорюваний договір, суду не надано.  
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Заставнівського районного суду Чернівецької області.
 
16 лютого 2021 року справа № 716/831/19 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року провадження в цій справі було зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 227/3760/19-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання договору оренди недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.
 
Позиція та висновки Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
 
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 листопада 2022 року, касаційну скаргу  ОСОБА_6 , який є правонаступником ОСОБА_3 , залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року -  без змін.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
З огляду на викладене та враховуючи, що перестали існувати обставини, які викликали зупинення провадження в цій справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність його поновлення.
 
Керуючись статтями 254, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити провадження у справі № 716/831/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий	І. М. Фаловська   	
Судді:	В. М. Ігнатенко   	
 	С. О. Карпенко  	
 	С. Ю. Мартєв   	
 	В. А. Стрільчук