ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4092/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року
у справі № 160/4092/22
за позовом ОСОБА_1 
до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху
про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2022 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху, у якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68521570;
- зобов`язати Центрально-міський відділ ДВС Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повернути без прийняття до виконання постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1АВ02759208 від 02.10.2021 р до Національної поліції України Департамент патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху;
- зобов`язати Центрально-міський відділ ДВС Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП №68521570.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №160/4092/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху про визнання протиправною та скасування постанови – задоволено частково:
- визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєвої І.В. про відкриття виконавчого провадження №68521570 від 04.02.2022;
- зобов`язано Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повернути без прийняття до виконання постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1АВ 02759208 від 02.10.2021 стягувачу Національній поліції України Департаменту патрульної поліції Управлінню безпеки дорожнього руху.
У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Судом зазначено, що відповідач при відкритті виконавчого провадження не перевірив місце знаходження боржника у зв`язку з чим передчасно прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності. Крім того, судом встановлено, що постанова третьої особи мала бути пред`явлена до примусового виконання до 02.01.2022, при цьому виконавче провадження мало бути відкрито державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що виконавче провадження відкрито лише 04.02.2022. Відтак, суд дійшов висновку, що правомірність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №68521570 від 04.02.2022 не доведена. Також, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивачки необхідно зобов`язати відповідача повернути без прийняття до виконання постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1АВ02759208 від 02.10.2021 стягувачу Національній поліції України Департаменту патрульної поліції Управлінню безпеки дорожнього руху. Разом з цим, суд вказав, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача виключити відомості про позивачку з Єдиного реєстру боржників не підлягають задоволенню, як передчасні.
Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, згідно якої особа,    просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №160/4092/22 в частині задоволення позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.     Вказує, що строк звернення до примусового виконання постанов про адміністративне правопорушення, зафіксованих в автоматичному режимі, має починатись з дня набрання такою постановою законної сили.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачка з 08.08.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 08.04.1998 Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області.
04.02.2022 постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Кривіорізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєвої І.В. відкрито виконавче провадження №68521570 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1АВ02759208, виданого 02.10.2021 Національною поліцією про стягнення з громадянки ОСОБА_1 штрафу у розмірі 680,00 грн.
Божником у вказаному ВП є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а стягувачем Національно поліція України Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху.
Вважаючи протиправною постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
За визначеннями, наведеними в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Частиною другою статті 2 Закону встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
За змістом статті 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 липня 2021 року в справі №380/9335/20, аналізуючи положення статей 9, 18 Закону України «Про виконавче провадження», положення статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», дійшов висновку про те, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. 
Апеляційний суд зазначає, що не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що полягає у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження»  на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом  ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.
Виходячи із системного аналізу пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» в сукупності з іншими положеннями Закону України «Про виконавче провадження», надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачка з 08.08.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, територія, на яку поширюються функції відповідача, це Центрально-Міський район м. Кривого Рогу.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів підтвердження проживання позивачки на території м. Кривого Рогу, а також наявності у позивачки майна або про отримання нею доходів на території м. Кривого Рогу.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не міг прийняти до виконання виконавчий документ - постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1АВ02759208 від 02.10.2021 року. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.
Згідно приписів ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Апеляційний суд звертає увагу, що приписи ст. 303 КУпАП не передбачають виключень стосовно строків звернення до виконання постанов про адміністративне правопорушення, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що строк звернення до примусового виконання постанов про адміністративне правопорушення, зафіксованих в автоматичному режимі, має починатись з дня набрання такими постановами законної сили.
В свою чергу, в силу приписів ст. 303 КУпАП, постанова №1АВ02759208 від 02.10.2021 року мала бути пред`явлена до примусового виконання до 02.01.2022. Виконавче провадження відкрито лише 04.02.2022. Разом з цим, суд першої інстанції правильно зазначив, що ненадання відповідачем всупереч обов`язку доказування до суду копії заяви стягувача про примусове виконання постанови унеможливлює встановлення судом чи пропущено стягувачем строк звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа або чи порушено державним виконавцем законодавчо визначені строки відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правомірність спірної постанови про відкриття виконавчого провадження №68521570 від 04.02.2022 не доведена, а отже ця постанова підлягає скасуванню.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №160/4092/22 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №160/4092/22 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко