ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року                                                                                      Справа № 903/5/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від позивача:  не з`явився 
від відповідача: Багацький Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства 
на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 25.05.22р. суддею Кравчук А. М. о 12:39 год. у м.Луцьку, повний текст складено  27.05.22р. 
у справі № 903/5/22 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" 
до   Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства 
про захист ділової репутації, стягнення 100грн. 00коп. моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про захист ділової репутації, стягнення 100,00грн. моральної шкоди - задоволено.
Визнано недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ", інформацію, поширену прес-службою Волинського обласного управління лісового господарства на власному інформаційному ресурсі (веб-сайті) "lisvolyn.gov.ua" у мережі Інтернет, у публікації від 14.12.2021р. за посиланням https://lisvolyn.gov.ua/?р=59456#more-59459 із назвою "Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона", а саме інформацію, наступного змісту:
- "численними є виявлені, факти порушень, де у документах фігурує ТОВ "Верба-ВВ", та інші дрібні приватні деревообробні підприємства, що якимось чином пов`язані;
- "Зокрема, працівники державної лісової охорони ДП СЛАП "Камінь- Каширськагроліс" під час спільного рейду з працівниками поліції поблизу с.Стобихівка Камінь-Каширського р-ну. зупинили автомобіль, завантажений палетними заготовками загальним об`ємом 18м.куб.. Водій пред`явив фіктивну накладну на ТОВ "Верба-ВВ";
- "Подібні факти фіксували працівники державної лісової охорони ДП "Камінь-Каширське ЛГ". Під час спільного з поліцією рейду поблизу того ж села Стобихівка зупинили вантажівку. Водій пред`явив накладну на внутрішні перевезення на лісопродукцію, де відправник - ТОВ "Верба-ВВ". На частині колод були відсутні бирки для маркування. Автомобіль та деревину було затримано та доставлено на штрафмайданчик.";
- "З боку цього ж підприємства фіксувалися також іншого роду зловживання. Працівники державної лісової охорони ДП "Турійське ЛГ" під час проведення рейду в Ружинському лісництві виявили незаконну порубку. Розчистку місцевих паїв проводило ТОВ "Верба-ВВ", які нібито “випадково” зайшли на територію державного лісового фонду. При цьому сума завданих збитків державі становила понад мільйон гривень";
- "Працівники державної лісової охорони ДП "Ратнівське ЛМГ" у с.Велимче Ковельського р-ну. виявили деревину загальним об`ємом 22м.куб.. Власник пилорами надав документи на походження лісопродукції знову таки ж від ТОВ "Верба-ВВ". В результаті перевірок документів було виявлено ряд невідповідностей (діаметри, довжини, кубомаса).  Спільно з поліцією деревину було вилучено та згодом відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.246 КК України";
- "Як відомо, на ТОВ "Верба-ВВ" відбувалися обшуки. В результаті правоохоронці виявили ряд порушень (невідповідність бирок, відсутність бирок, а також невідповідність довжин). Тоді було вилучено понад 1500м.куб. деревини та палетної заготовки";
- "Один з останніх фактів зафіксовано у суботу 11 грудня. Працівники державної лісової охорони зупинили автомобіль, що рухався із с.Велимче Ковельського р-ну, водій знову ж надав документи на ТОВ "Верба-ВВ";
Зобов`язано Волинське обласне управління лісового господарства протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати вказану недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ", шляхом розміщення в мережі Інтернет на офіційному ресурсі (веб-сайті) "lisvolyn.gov.ua" вступної та резолютивної частин рішення суду у цій справі таким самим шрифтом як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмежено відповідальністю "Верба-ВВ";
Зобов`язано Волинське обласне управління лісового господарства протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням видалити визнану недостовірною інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ", розміщену в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "lisvolyn.gov.ua" у публікації "Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона”, а також фотокопії товаро-транспортної накладної та специфікації накладної від 15.06.2021р., які додано до вищевказаної публікації.
Стягнуто з Волинського обласного управління лісового господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" 100,00грн. моральної (немайнової) шкоди та судових витрати по справі, з яких: 9 080,00грн. сплаченого судового збору, 15 000,00грн. витрат на оплату правової допомоги, а всього: 24 180,00грн..
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким у позові відмовити. Крім того, просить стягнути з позивача судові витрати. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;
- вказує, що судом першої інстанції не встановлено обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі у вирішенні даного спору, достеменно не з`ясовано, чи інформація у спірній публікації є достовірною і чи відповідає фактичним обставинам, не визначено характер такої інформації, не з`ясовано чи є вона твердженням чи фактичним судженням тощо, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють захист ділової репутації, отже, судове рішення господарського суду Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 підлягає скасуванню;
- зауважує, що позовна заява обґрунтована публікуванням на офіційному веб-сайті відповідача інформації щодо ТОВ "Верба-ВВ", яка є, на його думку, недостовірною та нібито завдає шкоди немайновим правам позивача;
- вважає, що позовні вимоги, виходячи із змісту, суті та підстав їх пред`явлення є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають;
- стверджує, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення абсолютно не було взято до уваги, що Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства, відповідно до покладених на нього п.п.4.2. п.4 та п.4.9 Положення про Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства (нова редакція), затвердженого Наказом Державного агентства лісових ресурсів України за №376 від 22.06.2021р., завдань, здійснює методичне керівництво діяльністю підприємств, що належать до сфери управління Держлісагентства та координує їх діяльність.
- зазначає, що вказана координаційна діяльність та діяльність по збиранню від підпорядкованих підприємств оперативної інформації має регулярний постійний характер. Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства як через підпорядковані підприємства, так і безпосередньо, від правоохоронних органів, отримується та акумулюється інформація про всі факти вчинення правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища та, за відсутності заборони тих же правоохоронних органів, формується, і на власному сайті "lisvolyn.gov.ua" подається для читачів, як публічна. Подібне забезпечення доступу до публічної інформації, що перебуває у його володінні, регламентоване положеннями п.5 вищезгаданого Положення про Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства. Отже, всі, як і та зміст якої оскаржує ТОВ "Верба-ВВ", є нічим іншим як публічною інформацією про стан забезпечення дотримання законодавства у сфері охорони і захисту, в тому числі і лісових ресурсів;
- покликається на те, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів;
- стверджує, що звертаючись до суду з позовом, позивач не надав докази, що заперечують інформацію, поширену відповідачем. Жодним чином і у жодному вигляді не була позивачем вона спростована і у ході судового розгляду;
- констатує, що за відсутності жодного доказу, який би заперечував правдивість, поширеної стосовно позивача інформації, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що поширена інформація є недостовірною;
- додає, що зі змісту судового рішення що оскаржується, вбачається, що судом першої інстанції не було враховано висновків Верховного Суду про те, що, підставою для задоволення позову у справах про захист ділової репутації юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право;
- вказує, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні;
- також зазначає, що позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто для розгляду даної категорії справ судам необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивач. Стверджує, що позивачем, окрім прояву невдоволення змістом спірної публікації, не доведено порушення його прав.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/5/22/3378/22 від 24.06.2022р. матеріали справи №903/5/22 витребувано з Господарського суду Волинської області.
04.07.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №903/5/22.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 11.07.2022р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суд Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 та призначено справу №903/5/22 до розгляду на 06.09.2022р. об 14:30год., тощо.
29.07.2022р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" надійшов письмовий відзив від 22.07.2022р. №464 на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства залишити без задоволення, а рішення Господарського суд Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 – без змін.
30.08.2022р. на електронну адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства - адвоката Багацького Євгена Григоровича надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/5/22 поза приміщенням суду. В даній заяві заявник просить забезпечити представнику Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства можливість проведення судового засідання по справі №903/5/22, призначеного 06.09.2022р. об 14:30год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".
При цьому, відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуюча суддя Павлюк І.Ю перербувала у відпустці з 25.07.2022р. по 02.09.2022р. включно, суддя - член колегії  Савченко Г.І. перербував у відпустці з 25.07.2022р. по 02.09.2022р. включно та суддя-член колегії Дужич С.П. перербував у відпустці з 01.08.2022р. по 02.09.2022р. включно.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 05.09.2022р. задоволено заяву представника Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства - адвоката Багацького Євгена Григоровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/5/22 поза приміщенням суду та забезпечено представнику Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства - адвокату      Багацькому Є.Г. участь в судовому засіданні у справі №903/5/22, призначеному на 06.09.2022р. об 14:30год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".
Сторони у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання 06.09.2022р. не з`явився, своїх повноважних представників не направив.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача у справі.
В судовому засіданні 06.09.2022р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 скасувати повністю та ухвалити нове, яким у позові відмовити. 
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 14.12.2021р. на офіційному сайті Волинського обласного управління лісового господарства lisvolyn.gov.ua у розділі "Головна" за посиланням https://lisvolyn.gov.ua/?р=59456#more-59459 розміщена публікація із назвою "Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона", а саме інформацію такого змісту (а.с.17):
"численними є виявлені факти порушень, де у документах фігурує ТОВ "Верба-ВВ", та інші дрібні приватні деревообробні підприємства, що якимось чином пов`язані;
"Зокрема, працівники державної лісової охорони ДП СЛАП "Камінь- Каширськагроліс" під час спільного рейду з працівниками поліції поблизу с. Стобихівка Камінь-Каширського р-ну зупинили автомобіль, завантажений палетними заготовками загальним об`ємом 18 м.куб. Водій пред`явив фіктивну накладну на ТОВ "Верба-ВВ";
"Подібні факти фіксували працівники державної лісової охорони ДП "Камінь- Каширське ЛГ". Під час спільного з поліцією рейду поблизу того ж села Стобихівка зупинили вантажівку. Водій пред`явив накладну на внутрішні перевезення на лісопродукцію, де відправник - ТОВ "Верба-ВВ". На частині колод були відсутні бирки для маркування. Автомобіль та деревину було затримано та доставлено на штрафмайданчик.";
"З боку цього ж підприємства фіксувалися також іншого роду зловживання. Працівники державної лісової охорони ДП "Турійське ЛГ" під час проведення рейду в Ружинському лісництві виявили незаконну порубку. Розчистку місцевих паїв проводило ТОВ "Верба-ВВ", які нібито "випадково" зайшли на територію державного лісового фонду. При цьому сума завданих збитків державі становила понад мільйон гривень”;
"Працівники державної лісової охорони ДП "Ратнівське ЛМГ" у с.Велимче Ковельського р-ну виявили деревину загальним об`ємом 22м.куб. Власник пилорами надав документи на походження лісопродукції знову таки ж від ТОВ "Верба-ВВ". В результаті перевірок документів було виявлено ряд невідповідностей (діаметри, довжини, кубомаса). Спільно з поліцією деревину було вилучено та згодом відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.246 КК України";
"Як відомо, на ТОВ "Верба-ВВ" відбувалися обшуки. В результаті правоохоронці виявили ряд порушень (невідповідність бирок, відсутність бирок, а також невідповідність довжин). Тоді було вилучено понад 1500 м.куб. деревини та палетної заготовки";
"Один з останніх фактів зафіксовано у суботу 11 грудня. Працівники державної лісової охорони зупинили автомобіль, що рухався із с. Велимче Ковельського р-ну, водій знову ж надав документи на ТОВ "Верба-ВВ". 
Також, до вказаної публікації долучені фото товарно-транспортної накладної №б/н від 15.06.2021р., відомості про вантаж, специфікація-накладна №б/н від 15.06.2021р. (а.с.20-21).
За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ"  звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про:
- визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації ТОВ "Верба-ВВ", інформації, поширеної прес-службою Волинського обласного управління лісового господарства на власному інформаційному ресурсі (веб-сайті) "lisvolyn.gov.ua" у мережі Інтернет, у публікації від 14.12.2021р. за посиланням https://lisvolyn.gov.ua/?р=59456#more-59459 із назвою "Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона", а саме інформацію, наступного змісту:
"численними є виявлені факти порушень, де у документах фігурує ТОВ "Верба-ВВ" та інші дрібні приватні деревообробні підприємства, що якимось чином пов`язані";
"Зокрема, працівники державної лісової охорони ДП СЛАП "Камінь- Каширськагроліс" під час спільного рейду з працівниками поліції поблизу с.Стобихівка Камінь-Каширського р-ну зупинили автомобіль, завантажений палетними заготовками загальним об`ємом 18м.куб. Водій пред`явив фіктивну накладну на ТОВ "Верба-ВВ";
"Подібні факти фіксували працівники державної лісової охорони ДП "Камінь-Каширське ЛГ". Під час спільного з поліцією рейду поблизу того ж села Стобихівка зупинили вантажівку. Водій пред`явив накладну на внутрішні перевезення на лісопродукцію, де відправник - ТОВ "Верба-ВВ". На частині колод були відсутні бирки для маркування. Автомобіль та деревину було затримано та доставлено на штрафмайданчик.";
"З боку цього ж підприємства фіксувалися також іншого роду зловживання. Працівники державної лісової охорони ДП "Турійське ЛГ" під час проведення рейду в Ружинському лісництві виявили незаконну порубку. Розчистку місцевих паїв проводило ТОВ "Верба-ВВ", які нібито "випадково" зайшли на територію державного лісового фонду. При цьому сума завданих збитків державі становила понад мільйон гривень";
"Працівники державної лісової охорони ДП "Ратнівське ЛМГ" у с.Велимче Ковельського        р-ну. виявили деревину загальним об`ємом 22м.куб. Власник пилорами надав документи на походження лісопродукції знову таки ж від ТОВ "Верба-ВВ". В результаті перевірок документів було виявлено ряд невідповідностей (діаметри, довжини, кубомаса).  Спільно з поліцією деревину було вилучено та згодом відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст. 246 КК України";
"Як відомо, на ТОВ "Верба-ВВ" відбувалися обшуки. В результаті правоохоронці виявили ряд порушень (невідповідність бирок, відсутність бирок, а також невідповідність довжин). Тоді було вилучено понад 1500м.куб. деревини та палетної заготовки";
"Один з останніх фактів зафіксовано у суботу 11 грудня. Працівники державної лісової охорони зупинили автомобіль, що рухався із с.Велимче Ковельського р-ну, водій знову ж надав документи на ТОВ "Верба-ВВ";
- зобов`язання  протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати вказану недостовірну інформацію про ТОВ "Верба-ВВ", шляхом розміщення в мережі Інтернет на офіційному ресурсі (веб-сайті) "lisvolyn.gov.ua" вступної та резолютивної частин рішення суду у цій справі таким самим шрифтом як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмежено відповідальністю "Верба-ВВ";
- зобов`язання протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням видалити визнану недостовірною інформацію про ТОВ "Верба-ВВ", розміщену в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайт) " lisvolyn.gov.ua" у публікації “Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона”, а також фотокопії товаро-транспортної накладної та специфікації накладної від 15.06.2021р., які додано до вищевказаної публікації; 
- стягнення 100,00грн. моральної (немайнової) шкоди та судових витрати по справі, з яких: 9 080,00грн. сплаченого судового збору, 17 000,00грн. витрат на оплату правової допомоги.
Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" посилається на те, що публікування на офіційному веб-сайті відповідача інформації щодо ТОВ "Верба-ВВ", яка є недостовірною, завдає шкоди немайновим правам позивача.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.01.2022р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про захист ділової репутації, стягнення 100,00грн. моральної шкоди залишено без руху. Зобов`язано позивача не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду докази сплати судового збору в сумі 4540,00грн..
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.01.2022р.  прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено об 09.02.2022р.. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу. Роз`яснено відповідачу, що у разі не подання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вправі вирішити справу за наявними матеріалами.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.03.2022р. продовжено строк  підготовчого провадження на 30 днів по 19.04.2022р.. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 30.03.2022р.. Визначено, що строки подання заяв по суті спору встановлені ухвалою суду від 20.01.2022р..
Відповідач у клопотанні від 30.03.2022р. розгляд справи просить відкласти у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 05.04.2022р. розгляд справи призначено у підготовчому судовому засіданні на 27.04.2022р..
27.04.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшов відзив відповідача від 26.04.2022р., у якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що вся інформація, розміщена на сайті підприємства, в тому числі зміст якої оскаржує позивач, є нічим іншим як публічною інформацією про стан забезпечення дотримання законодавства у сфері охорони і захисту, в тому числі і лісових ресурсів.  Розповсюджена інформація  не є недостовірною, не містить жодних негативних відомостей про безпосередню діяльність позивача. Дослідивши спірну публікацію можна встановити, що у ній йдеться виключно про використання третіми особами документів, що прямо чи опосередковано мають відношення до ТОВ "Верба-ВВ". Інформація про подібні факти використання документів, в яких зазначається назва підприємства позивача, відбиток його власної печатки, чи про вжиті правоохоронцями заходи безпосередньо на його виробничих територіях, про наявність порушених кримінальних проваджень, де фігурує позивач, не заперечується. Клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача  витрат на оплату правової допомоги в сумі 17 000 грн. 00 коп. є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. 
Протокольною ухвалою від 27.04.2022р. відзив відповідача Господарський суд Волинської області прийняв до розгляду.
У клопотанні від 27.04.2022р. відповідач розгляд справи просить відкласти у зв`язку з тим, що через запровадження на всій території України воєнного стану уповноважений представник господарства немає можливості прибути у судове засідання.
Враховуючи строки підготовчого провадження, Господарський суд Волинської області протокольною ухвалою від 27.04.2022р. клопотання про відкладення розгляду справи відхилив, як необґрунтоване, закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 11.05.2022год..
Відповідач у клопотанні від 10.05.2022р. просить поновити строк та прийняти до розгляду письмові докази у справі. Клопотання обґрунтоване фактичним перебуванням уповноваженого представника в місті Харкові. Не маючи безпосереднього доступу до відповідної документації, відповідач не мав можливості її копії подати разом із відзивом на позовну заяву.
Також, позивач у клопотанні від 11.05.2022р. просить залишити без задоволення клопотання відповідача про прийняття письмових доказів, оскільки обставини пропуску строку подання доказів не є об`єктивними та поважними. Просить надати позивачу строк для подання відповіді на відзив та відкласти розгляд справи.
З огляду а викладене, а також введення воєнного стану, ведення бойових дій на всій території України та безпосередньо у Харківській області, рівність всіх учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд не починаючи розгляду справи по суті протокольною ухвалою від 11.05.2022р. поновив строк та долучив докази відповідача до справи, відклав розгляд справи з метою реалізації сторонами своїх прав на подання заяв по суті спору (відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив) на 25.05.2022р..
Позивач у відповіді на відзив від 20.05.2022р. №150 позовні вимоги підтримує. Зазначає, що спірна інформація стосується позивача, викладена у формі тверджень,  є недостовірною та завдає шкоди немайновим правам позивача.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 24.05.2022р. позовні вимоги заперечує. Зазначає, що Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства не є джерелом інформації, що розміщується. За основу публікації без перекручення і підтасовок береться та інформація, яка передається  підпорядкованими підприємствами. Позивачем не оскаржується сам факт подання лісогосподарськими підприємствами, як джерелом, інформації того змісту, як вона була оприлюднена.
Як вже зазначалося, рішенням Господарського суд Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 позов задоволено.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13).
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р..
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р., верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
При цьому за змістом ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
Згідно ст.94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.
Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ст.201 ЦК України).
Статтею 277 ЦК України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Таким чином, розглядаючи справи, предметом позову в яких є спростування недостовірної інформації, суди повинні враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2019р. у справі №904/4494/18.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.
При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2021р. на офіційному  сайті Волинського обласного управління лісового господарства lisvolyn.gov.ua у розділі "Головна" за посиланням https://lisvolyn.gov.ua/?р=59456#more-59459 розміщена публікація із назвою "Які факти порушень лісового законодавства найчастіше фіксує державна лісова охорона", а саме інформація такого змісту:
"численними є виявлені факти порушень, де у документах фігурує ТОВ "Верба-ВВ", та інші дрібні приватні деревообробні підприємства, що якимось чином пов`язані;
"Зокрема, працівники державної лісової охорони ДП СЛАП "Камінь- Каширськагроліс" під час спільного рейду з працівниками поліції поблизу с. Стобихівка Камінь-Каширського р-ну зупинили автомобіль, завантажений палетними заготовками загальним об`ємом 18м.куб. Водій пред`явив фіктивну накладну на ТОВ "Верба-ВВ";
"Подібні факти фіксували працівники державної лісової охорони ДП "Камінь- Каширське ЛГ". Під час спільного з поліцією рейду поблизу того ж села Стобихівка зупинили вантажівку. Водій пред`явив накладну на внутрішні перевезення на лісопродукцію, де відправник - ТОВ "Верба-ВВ". На частині колод були відсутні бирки для маркування. Автомобіль та деревину було затримано та доставлено на штрафмайданчик.";
"З боку цього ж підприємства фіксувалися також іншого роду зловживання. Працівники державної лісової охорони ДП "Турійське ЛГ" під час проведення рейду в Ружинському лісництві виявили незаконну порубку. Розчистку місцевих паїв проводило ТОВ "Верба-ВВ", які нібито "випадково" зайшли на територію державного лісового фонду. При цьому сума завданих збитків державі становила понад мільйон гривень”;
"Працівники державної лісової охорони ДП "Ратнівське ЛМГ" у с.Велимче Ковельського р-ну виявили деревину загальним об`ємом 22м.куб. Власник пилорами надав документи на походження лісопродукції знову таки ж від ТОВ "Верба-ВВ". В результаті перевірок документів було виявлено ряд невідповідностей (діаметри, довжини, кубомаса). Спільно з поліцією деревину було вилучено та згодом відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.246 КК України";
"Як відомо, на ТОВ "Верба-ВВ" відбувалися обшуки. В результаті правоохоронці виявили ряд порушень (невідповідність бирок, відсутність бирок, а також невідповідність довжин). Тоді було вилучено понад 1500 м.куб. деревини та палетної заготовки";
"Один з останніх фактів зафіксовано у суботу 11 грудня. Працівники державної лісової охорони зупинили автомобіль, що рухався із с. Велимче Ковельського р-ну, водій знову ж надав документи на ТОВ "Верба-ВВ". 
Також, до вказаної публікації долучені фото товарно-транспортної накладної №б/н від 15.06.2021р., відомості про вантаж, специфікація-накладна №б/н від 15.06.2021р..
Розглядаючи позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено, що поширена відповідачем спірна інформація, не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах, а тому є неправдивою та недостовірною. 
Водночас, аналізуючи зміст вищевказаних публікацій господарський суд першої інстанцій дійшов висновку, що внаслідок створення та поширення відповідачем недостовірної та неправдивої інформації відбулося порушення особистих немайнових прав позивача, оскільки така інформація шкодить діловій репутації позивача та дискредитує останнього. Крім того, вказав, що право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка підприємницької діяльності ТОВ "Верба-ВВ", яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин з контрагентами та клієнтами. Також, поширена відповідачем недостовірна інформація принижує авторитет ТОВ "Верба-ВВ", негативно впливає на його імідж. 
З огляду на викладене місцевий господарський суд констатував, що позивачем доведено факт порушення його немайнових прав на недоторканність ділової репутації шляхом створення та поширення відповідачем інформації, яка не відповідає дійсності, а тому  вимога ТОВ "Верба-ВВ" про визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканність його ділової репутації інформації, поширеної прес-службою Волинського обласного управління лісового господарства на власному Інтернет ресурсі, підлягає задоволенню.
Однак, колегія суддів вважає вищевказані висновки господарського суду першої інстанції необґрунтованими, виходячи з наступного.
Статтею 30 Закону України "Про інформацію" встановлено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (частина перша). Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (частина друга). Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною (частина третя). Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів встановлюються Законами України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про телебачення і радіомовлення", "Про інформаційні агентства" та іншими (частина четверта).
У своїй практиці ЄСПЛ розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, то правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлювання думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі "Лінгенс проти Австрії" від 08.07.1986р.). 
Щоб розрізнити твердження щодо фактів та оціночні судження необхідно враховувати обставини справи та загальний тон висловлювань (рішення ЄСПЛ у справі "Бразільє проти Франції" від 11.04.2006р.), оскільки судження з питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не твердження щодо фактів (рішення ЄСПЛ "Патурель проти Франції" від 22.12.2005р., "ТОВ "Інститут економічних реформ" проти України" від 02.06.2016р.).
Однак, навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (рішення ЄСПЛ у справі "Де Хаес і Гійселс проти Бельгії" від 24.02.1997р.).
Таким чином, з наведених положень чинного законодавства та усталеної практики ЄСПЛ убачається, що судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки, і пов`язане із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
У свою чергу, фактичне твердження — це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт — це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Отже, виходячи з викладеного, при вирішенні спору, предметом якого є захист ділової репутації шляхом спростуванням відомостей, що були поширені у тому числі за допомогою мережі Інтернет з метою задоволення суспільного інтересу, ключовим є чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями у інформації, що викладалася у спірній публікації. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню.
Як вбачається зі змісту спірної інформації, вона безпосередньо не стосується оцінки результатів господарської чи іншої діяльності позивача, тобто конкретних фактичних дій чи подій, пов`язаних з його діяльністю. Спірні публікації лише стосується інформування про використання третіми особами документів, що прямо чи опосередковано мають відношення до ТОВ "Верба-ВВ". 
Водночас, інформація про подібні факти використання документів, в яких зазначається назва підприємства позивача, відбиток його власної печатки, чи про вжиті правоохоронцями заходи безпосередньо на його виробничих територіях, про наявність порушених кримінальних проваджень, де фігурує позивач, не заперечується.
Також, Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства, відповідно до покладених на нього п.п.4.2 п.4 та п.4.9 Положення про Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства (нова редакція), затвердженого Наказом Державного агентства лісових ресурсів України за №376 від 22.06.2021р., завдань, здійснює методичне керівництво діяльністю підприємств, що належать до сфери управління Держлісагентства та координує їх діяльність.
Згідно п.4.13 вказаного Положення, Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства узагальнює інформацію, в межах компетенції, надану підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Держлісагентства (крім підприємств, установ, організацій, які безпосередньо підпорядковуються Держлісагентству), з питань ведення лісового і мисливського господарства та полювання, тощо.
Як встановлено судом, вказана координаційна діяльність та діяльність по збиранню від підпорядкованих підприємств оперативної інформації має регулярний постійний характер. 
Також, Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства як через підпорядковані підприємства, так і безпосередньо, від правоохоронних органів, отримується та акумулюється інформація про всі факти вчинення правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища та, за відсутності заборони тих же правоохоронних органів, формується, і на власному сайті "lisvolyn.gov.ua" подається для читачів, як публічна. 
Подібне забезпечення доступу до публічної інформації, що перебуває у його володінні, регламентоване положеннями п.5 вищезгаданого Положення про Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства. 
Отже, з огляду на викладене, така інформація є публічною інформацією про стан забезпечення дотримання законодавства у сфері охорони і захисту, в тому числі і лісових ресурсів.
З огляду на викладене, місцевий господарський суд не врахував, що спірна інформація, яка поширена відповідачем, була здобута ним на підставі аналізу інформації, яка передається  підпорядкованими підприємствами, про що свідчать наявні у матеріалах відповідні листи підпорядкованих підприємств відповідача  (а.с.97-99).
У такому випадку вказана інформація фактично виступає в якості орієнтирів на спростування або підтвердження яких і повинна бути спрямована діяльність відповідних суб`єктів у сфері ведення лісового і мисливського господарства та полювання, тощо.
Натомість господарський суд першої інстанцій зазначеного не врахув та фактично вдався до перевірки достовірності опублікованої відповідачем інформації з посиланням на відповідні документи. 
Таким чином, місцевий господарський суд залишив викладене поза увагою та дійшов безпідставних висновків, що інформація, поширена відповідачем про позивача, є недостовірною та несе в собі фактичну оцінку дій щодо діяльності позивача, тобто наявність самого факту порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд мав відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Верба-ВВ" про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, а також стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди, однак цього не зробив.
За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства слід задовольнити, в свою чергу, керуючись п.3 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, рішення Господарського суд Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22  слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, а витрати позивача на правову допомогу залишити за останнім.
Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства задовольнити.
2. Рішення Господарського суд Волинської області від 25.05.2022р. у справі №903/5/22 скасувати. Прийняти нове рішення.
У позові відмовити.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба-ВВ" (вул.Вокзальна, 9, с.Любитів, Ковельський р-н., Волинська обл., код ЄДРПОУ 39231747) на користь Волинського обласного управління лісового господарства (просп.Волі, 30, м.Луцьк, код ЄДРПОУ 35213572) 13620грн. 00коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Волинської області.
5. Справу №903/5/22 повернути до Господарського суду Волинської області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "08" вересня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.