ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
29 вересня 2022 року
м. Харків
справа №639/4132/20
провадження № 22-ц/818/3564/22
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Пилипчук Н.П.
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року, ухвалене суддею Рубіжним С.О.,
В С Т А Н О В И В :
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.
В обґрунтування позову зазначає, що він є непрацюючим пенсіонером похилого віку, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має хронічні захворювання, на лікування яких витрачає майже увесь свій дохід, який складається із пенсії за віком в розмірі 3 580, 00 грн та яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. Також вказує, що ОСОБА_4 є його сином та має утримувати непрацездатного батька. Відповідач проживає та працює у місті Харкові й може надавати йому матеріальну та фізичну допомогу, але він дуже зрідка приїздить до нього та ухиляється від свого обов`язку щодо надання матеріальної допомоги для лікування. Звертає увагу на те, що відповідач працює в Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба та отримує стабільну заробітну плату в розмірі 21 227, 00 грн щомісячно, а також має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Враховуючи всі витрати та доходи ОСОБА_2 , а також те, що він має двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання яких сплачує аліменти колишній дружині ОСОБА_3 , позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу щомісячно, для підтримки його матеріального стану, здоров`я та життя.
Рішенням від 03 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання батька ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 липня 2020 року і довічно.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка не брала участі у справі, звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
В обґрунтування якої зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 від якого вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2019 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що у позивача ОСОБА_1 окрім сина (батька її дітей) є донька ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_7 які отримують дохід та можуть його утримувати, окрім цього вони отримали право власності на житловий будинок та на земельні ділянки. Вважає, що судом не досліджено спільного доходу сім`ї позивача, наявність допомоги від старшої доньки та наявність інших доказів, які б мали значення для вирішення справи. Вважає, що зазначений позов подано виключно для можливості зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що стосується її прав. Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що наявність інших осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, мало значення під час вирішення даного спору, також суд першої інстанції зробив передчасний висновок про відсутність необхідності залучення її в якості особи, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою від 15 вересня 2021 року Харківський апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.
Постановою Верховного Суду від 13 липня 2022 року касаційну скаргу  ОСОБА_3  – задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.10.1980року (а.с.4).
На теперішній час відповідач ОСОБА_2 є повнолітнім.
Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером з 01.04.2002 року довічно, та отримує пенсію за віком. що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.10.2002року (а.с.6).
З довідки ГУ ПФУ в Житомирській області № 2813 3895 9988 9811 від 09.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав з червня 2019 року по травень 2020 року грошові кошти у розмірі 39494,03 грн(а.с.7).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав доведеними вимоги позову з огляду на їх визнання відповідачем, та з урахуванням того, що відповідачем сплачуються аліменти на двох неповнолітніх дітей.
Колегія суддів не в повному обсязі погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини першої статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Водночас у статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням від 21 серпня 2018 року Фрунзенського районного суду м. Харкова стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Заочним рішенням від 03 жовтня 2019 року Фрунзенського районного суду м. Харкова стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Загальний розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей та на користь батька ОСОБА_1 , становить 2/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів.
Обґрунтовуючи подання апеляційної скарги як особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року вирішено питання про права та інтереси її та її неповнолітніх дітей, оскільки це рішення створює у подальшому можливість вимагати зменшення розміру аліментів, стягнутих судом на дітей, за позовом ОСОБА_2 .
З матеріалів справи також вбачається, що після ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року про стягнення аліментів на непрацездатного батька ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та ухвалою цього суду від 15 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі № 645/5964/20.
Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 455/1434/17 (провадження № 61-9053св19), відповідно до якого наявність інших осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, має значення під час вирішення спору про стягнення аліментів, зокрема на непрацездатних батьків. 
Виходячи з вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що посилання ОСОБА_3 як особи, яка не брала участі у справі, проте на користь якої стягуються аліменти щодо обмеження її прав є обґрунтованими.
Судова колегія вважає, що у разі звернення особи з позовом про стягнення аліментів за одночасної наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь інших осіб, яке перебуває на примусовому виконанні, останні мають право брати участь у справі про стягнення аліментів на користь заявника, оскільки мають у ній юридичну зацікавленість до вирішення спору, тобто є заінтересованими особами. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками боржника та особи, яка також звернулася з позовом про стягнення аліментів, проте після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь інших стягувачів (заінтересованих осіб) та перебування його на виконанні. Встановлення обставин з приводу стягнення аліментів на користь заявника та визначення їх розміру впливає на права та обов`язки інших стягувачів аліментів, оскільки може впливати на можливість сплачувати боржником аліменти в раніше визначеному розмірі та призвести до подальшого зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь заінтересованих осіб.
Судова колегія враховує, що на час постановлення рішення у справі, що переглядається, на примусовому виконанні вже перебував інший виконавчий документ про стягнення аліментів на користь неповнолітніх дітей з тієї самої особи, який є відповідачем у цій справі. Тож заінтересованість ОСОБА_3 у вирішенні цього спору не є гіпотетичною та абстрактною, оскільки йдеться не про належність їй права звернутися до суду за захистом її порушеного суб`єктивного права, а за правової ситуації, коли таке суб`єктивне право суд вже визнав порушеним та захистив у судовому порядку.
Додатково має правове значення те, що за правилом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
На підставі викладеного ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року ОСОБА_3 залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Що стосується розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судова колегія зазначає наступне.
Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером з 01.04.2002 року довічно, та отримує пенсію за віком. що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.10.2002року (а.с.6).
З довідки ГУ ПФУ в Житомирській області № 2813 3895 9988 9811 від 09.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав з червня 2019 року по травень 2020 року грошові кошти у розмірі 39494,03 грн(а.с.7).
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Виходячи з вищевикладеного вбачається, що загальний розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей та на користь батька ОСОБА_1 , становить 2/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів.
Співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має суттєве значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей 202, 205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 210/2171/16-ц (провадження № 61-20845св18).
Посилання ОСОБА_3 , що у позивача ОСОБА_1 окрім сина (батька її дітей) є донька ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_7 які отримують дохід та можуть його утримувати, та той факт, що вони отримали право власності на житловий будинок та на земельні ділянки, судовою колегією не приймається оскільки доказів даним твердженням ОСОБА_3 ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не надано. 
Колегія суддів вважає, що з урахуванням всіх обставин справи та фінансового стану платника аліментів, а саме: наявності виконавчих документів на виконанні щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх спільних дітей в загальному розмірі на 1/2 частину від заробітку (доходу) – розмір аліментів на утримання батька – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 слід визначити в розмірі 1/10 частині всіх видів заробітку відповідача.
За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання батька ОСОБА_1 , з 1/6 частини до 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.07.2020 року і довічно.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням того, що позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави підлягає зменшенню з 840,80 грн. до 420,40 грн. 
Крім того, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 1261,21 грн. (а.с.70). З урахуванням того, що її апеляційна скарга задоволена частково, тому з Державного бюджету України ОСОБА_3 слід повернути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (50%) - у розмірі 630,61 грн., сплаченого при поданні апеляційної скарги за квитанцією № 1019339400 від 04 лютого 2021 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року – змінити в частині визначення розміру аліментів.
Стягнути зі ОСОБА_2 на утримання батька ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/10 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.07.2020 року і довічно.
Змінити розподіл судових витрат та стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 420,40 грн.
Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 630,61 грн. відповідно до квитанції № 1019339400 від 04 лютого 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий                                                 Н.П. Пилипчук
Судді                                                                О.В. Маміна
       О.Ю. Тичкова