ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 листопада 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/1642/20
Головуючий у першій інстанції – Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/111/22

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Онищенко О.І., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач – Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа – ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 09.06.2021, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 р. Акціонерне товариство «УкрСиббанк», попередні назви якого - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі за текстом – відповідно АТ «УкрСиббанк», АКІБ «УкрСиббанк», ПАТ «УкрСиббанк»), звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить на погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 договору про надання кредиту № 11331110000 від 09.04.2008 у розмірі 54406 доларів 50 центів США, з яких: 34241 долар 22 центи США – заборгованість за кредитом, 20165 доларів 28 центів США – по процентах за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки – на квартиру, загальною площею 51,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11331110000 з додатковою угодою № 1 від 23.02.2009, відповідно до якого останньому надано кредит у сумі 37700 доларів 00 центів США шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок. На забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 09.04.2008 № 30207Z136, предметом якого є названа квартира. Внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2020 у справі № 750/9033/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 та поручителя на користь АТ «УкрСиббанк» 11059 доларів 43 центи США заборгованості за кредитним договором, з яких 6658 доларів 01 цент США – заборгованість за кредитом та 4401 долар 42 центи США - по процентах за користування кредитом і пеня у розмірі 438804 грн 16 коп., з ОСОБА_2 також стягнуто 43347 доларів 07 центів США заборгованості за кредитним договором, з яких 27583 долари 21 цент США - заборгованість за кредитом, 15763 долари 86 центів США - за процентами за користування кредитом і судові витрати. На 20.02.2020 кредитна заборгованість ОСОБА_2 за цим рішенням суду не погашена, у зв`язку з чим АТ «УкрСиббанк» має право її погасити за рахунок продажу предмета іпотеки - належної ОСОБА_1 квартири.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково:
- на погашення АТ «УкрСиббанк» заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 09.04.2008 № 11331110000 в розмірі 53461 долар 89 центів США, з яких 43347 доларів 07 центів США (27583 доларів 21 цент США – заборгованість за кредитом і 15763 долари 86 центів США – за відсотками за користування кредитом) підлягає стягненню з ОСОБА_2 ; 10114 доларів 82 центи США (6658 доларів 01 цент США – заборгованість за кредитом, 3456 доларів 81 цент США – за відсотками за користування кредитом) і 310645 грн 65 коп. – пеня підлягають стягненню з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 , звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,2 кв. м, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.04.2008 № 30207Z136, який укладено АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 ; її реалізацію приписано здійснити з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 19734 грн 70 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору.
Ухвалюючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що обсяг невиконаних ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором встановлено постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 750/9033/15-ц, що вимоги позивача про звернення стягнення на належний відповідачеві - майновому поручителю ОСОБА_2 предмет іпотеки є законними і не виходять за межі визначеної апеляційним судом у справі № 750/9033/15-ц загальної суми заборгованості ОСОБА_2 – 53461 долар 89 центів США; що АТ «УкрСиббанк» з поважної причини пропустило строк позовної давності, у зв`язку чим він поновлений.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким відмовити АТ «УкрСиббанк» у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- - ОСОБА_1 не залучалася до участі у справі № 750/9033/15-ц, а тому в силу ст. 54 ЦПК України рішення у ній, на яке суд І інстанції послався як на доказ обґрунтованості позову, не має для неї юридичних наслідків;
- ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_2 . Отже строк позовної давності до поручителя становить 6 місяців з дати настання строку виконання основного зобов`язання, який згідно з постановою Верховного Суду у справі  № 750/9033/15-ц настав 31.07.2015. Тобто строк пред`явлення позову до неї закінчився 01.02.2016, у зв`язку з чим нею заявлено клопотання про застосування при вирішенні справи позовної давності; АТ «УкрСиббанк» не скористалося правом звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом вказаного строку.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Малолєткін Р.С. (до оголошення у справі перерви) підтримав апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» просить її відхилити, а рішення суду І інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
У справі встановлено таке.
09.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 11331110000, за яким банк надав позичальникові кредит в сумі 37000 доларів 00 центів США на строк з 09.04.2008 по 06.04.2018 під 14% річних, а позичальник зобов`язався повернути банку ці кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором. Графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною договору, сторони визначили розміри платежів, які мають сплачуватися ОСОБА_2 щомісячно. За порушення останнім умов договору передбачено сплату неустойок (копія договору з додатками – арк. 5-15 т. 1).
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11331110000 від 09.04.2008 того ж дня АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 30207Z136, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. за реєстровим № 2010, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» належну їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка станом на 26.03.2008 мала ринкову вартість 253990 грн 00 коп. В пункті 6.1 цього договору зазначено, що він діє з моменту його нотаріального посвідчення до повного виконання зобов`язань за договором, що обумовлює основне зобов`язання (копія договору – арк. 16-18 т. 1).
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2020 № 201024006 підтверджується, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 (копія інформації – арк. 18 т. 1).
Згідно з виконаною АТ «УкрСиббанк» довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11331110000, ОСОБА_2 станом на 20.02.2020 мав заборгованість за кредитом в сумі 34241 долар 22 центи США, по процентах за користування кредитом – 19994 долари 80 центів США, за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін – 52249 доларів 89 центів США, по пені: за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом – 273006 грн 36 коп., за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом – 159419 грн 16 коп. (арк. 24-33 т.1).
АТ «УкрСиббанк» у минулому мало назви АКІБ «УкрСиббанк» і ПАТ «УкрСиббанк», що підтверджено копією його статуту (арк. 34-38 т. 1).
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 750/9033/15-ц (її копія на арк. 224-229 т. 1) стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту від 06.04.2008 № 1133111000:
- в солідарному порядку з ОСОБА_2 й ОСОБА_3 - в сумі 10114 доларів 82 центи США, з яких: 6658 доларів 01 цент США – заборгованість за кредитом, 3456 доларів 81 цент США– за процентами за користування кредитом та пеню в сумі 310645 грн 65 коп., з яких: 124768 грн 80 коп. – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 185876 грн 85 коп. – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом;
- з ОСОБА_2 - в сумі 43347 доларів 07 центів США, з яких: 27583 долари 21 цент США – заборгованість за кредитом, 15763 долари 86 центів США – за процентами за користування кредитом.
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 (її копія на арк. 144-148 т. 2) згадану постанову апеляційного суду змінено і на користь АТ «УкрСиббанк» стягнуто:
- солідарно з ОСОБА_2 й ОСОБА_3 кредитну заборгованість у сумі 25443 долари 59 центів США, яка складається з: 15708 доларів 10 центів США – за кредитом, 9735 доларів 49 центів США – за процентами за користування кредитом, пеню в сумі 323772 грн 82 коп., яка складається з 130892 грн 27 коп. – пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 195880 грн 55 коп. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом;
- з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість в сумі 19520 доларів 62 центи США, яка складається з 9739 доларів 27 центів США – заборгованість за кредитом, 9781 долара 35 центів США – за процентами за користування кредитом.
Вищевказаними постановами встановлено, що АТ «УкрСиббанк» змінило строк виконання основного зобов`язання (погашення кредиту) з 06.04.2018 (як то передбачено кредитним договором) на 16.06.2015.
У справі відсутні докази повернення ОСОБА_2 АТ «УкрСиббанк» боргу, що виник внаслідок неналежного виконання укладеного ними кредитного договору.
У відзиві на позов АТ «УкрСиббанк» Байда М.П. просила застосувати при вирішенні справи позовну давність (арк. 137-138 т. 1).
Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків. 
Відповідно до ст. 589 ЦК України і ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону.
У ч. 1 ст. 12 Закону зазначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання – звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Факт неповернення ОСОБА_2 АТ «УкрСиббанк» боргу, що виник внаслідок неналежного виконання укладеного ними кредитного договору, стороною відповідача не заперечується. Тому в силу наведених у попередніх двох абзацах правових норм АТ «УкрСиббанк» на погашення цієї заборгованості вправі вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено вказаний договір - на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .
Частина 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, тобто на дату зміни АТ «УкрСиббанк» строку виконання укладеного з ОСОБА_2 договору споживчого кредиту від 09.04.2008 № 1133111000 (погашення кредиту) з 06.04.2018 на 16.06.2015 приписувала, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Щодо застосування судами ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-125цс14 мається такий висновок: пред`явленням вимоги до поручителя є пред`явлення до нього позову.
В укладеному сторонами договорі іпотеки кінцевим терміном його дії зазначено подію, яка може ніколи не настати, в тому числі й з незалежних від їхньої волі обставин. Тож строк припинення іпотеки у договорі ними фактично не визначено. Виходячи з цього і з ч. 4 ст. 559 ЦК України, а також з того, що строк виконання зобов`язання ОСОБА_2 повернути АТ «УкрСиббанк» всі кошти, які він має сплатити товариству на виконання укладеного ними договору споживчого кредиту від 09.04.2008 № 1133111000 настав 16.06.2015, то для задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено згаданий кредитний договір, АТ «УкрСиббанк» повинно було звернутися до суду з позовом до 16.12.2015. Натомість воно звернулося з ним 24.02.2020, здавши його у цей день на пошту (арк. 42 т. 1), тобто більш ніж через 4 роки.
18.06.2020 АТ «УкрСиббанк» подало до суду І інстанції заяву, в якій просило поновити йому строк позовної давності як такий, що пропущений ним з поважних причин. У цій заяві зазначається, що АТ «УкрСиббанк» 31.08.2015 пред`явило позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту від 09.04.2008 № 1133111000, який вирішено по суті постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2020 у справі № 750/9033/15-ц. Тож в силу ч. 2 ст. 264 ЦК України звернення з позовом до ОСОБА_1 мало місце в межах строку позовної давності (арк. 191-195 т. 1).
Місцевим судом в оскаржуваному рішенні зазначено, що АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у серпні 2015 року, а остаточне рішення у справі № 750/9033/15-ц ухвалено апеляційним судом лише 05.04.2021. Оскільки вирішення спору щодо правомірності вимог АТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та визначення суми боргу, що підлягає стягненню, має безпосереднє значення для вирішення цієї справи, то суд вважає причину пропуску позивачем строку позовної давності поважною, що є підставою для його поновлення та захисту порушеного матеріального права позивача.
З наведеним у попередніх двох абзацах не погоджується апеляційний суд. Так, аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, що діяла до 19.10.2016, доводить апеляційний суд висновку, що цей строк є припинальним, тобто таким, що ні за яких обставин не може бути поновленим. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 523/3082/14-ц дійшла висновку, що порука – це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором строк її дії, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора (п. 67). Проте навіть якщо й припустити, що цей строк може (міг) бути поновленим за умови його пропуску з поважних причин, то у цій справі вони відсутні. Так, про порушення права, на відновлення якого спрямовано позов, що розглядається у цій справі, і про визначений у позовній заяві спосіб його відновлення АТ «УкрСиббанк» знало до 16.12.2015. Поважності причин пропуску строку, про який йдеться, останнім не наведено. Причини, з яких цей строк поновлено судом І інстанції (їх описано вище), принципово не можуть бути визнані поважними. Вирішуючи справу, апеляційний суд виходить також і з правової позиції, викладеної у подібних правовідносинах у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі за заявою № 14902/04 "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" (пункт 570) і від 22.10.1996 у справі за заявами №№ 22083/93, 22095/93 "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" (пункт 51).
З наведеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову.
У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України:
- з АТ «УкрСиббанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 30114 грн 00 коп. (20076 грн 00 коп. – сума судового збору, що підлягала сплаті в суді І інстанції х 150%).
- виходячи з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, що заперечення АТ «УкрСиббанк» щодо розміру понесених нею витрат на правову допомогу(гонорар адвоката), які підтверджено допустимими доказами, відсутні, з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути їх відшкодування у фактично понесеному розмірі -  в сумі 11000 грн 00 коп. (арк. 15, 16, 128-132 т. 2).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року скасувати.
У задоволенні позову Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити. 
Стягти з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 30114 (тридцять тисяч сто чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору на розрахунковий рахунок UA798999980000031211256026001 (код класифікації доходів бюджету 22030106), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030108, код 37993783, банк одержувача – Казначейство України (ЕАП).
Стягти з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 11000 (одинадцять тисяч) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий:                                               Судді: