КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 757/28526/21-ц                                                               Головуючий у суді І інстанції Литвинова І.В.
Провадження № 22-ц/824/7433/2022                                              Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
6 жовтня 2022 року                                                                      м. Київ 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Ігнатченко Н.В.,
суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., 
за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
 
в с т а н о в и в:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП), в межах розгляду кримінальної справи № 757/63473/16-к (кримінального провадження № 12016100060004025) за обвинуваченням  ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року  ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами. Звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на проведення автотехнічної експертизи № 264/ікт-694ат від 24 листопада 2016 року в сумі 4 233,92 грн. Скасовано арешт, накладений ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року на автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.р.н. НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 травня 2021 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково. Вирок Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд цивільного позову ОСОБА_1 в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.
7 вересня 2021 року ухвалою суду першої інстанції, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, зобов`язано позивача надати повний текст звіту № 58/06/16 від 14 червня 2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, а також витребувано із Печерського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження № 757/63473/16-к за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.
23 вересня 2021 року було отримано матеріали кримінального провадження № 757/63473/16-к.
В судовому засіданні 7 жовтня 2021 року представником відповідача - адвокатом Дем`янюком В.П. заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке обґрунтоване тим, що позивач намагається стягнути повну ринкову вартість належного йому автомобіля станом на момент скоєння ДТП і категорично відмовляється передати відповідачу залишки транспортного засобу у разі оплати йому повної ринкової вартості пошкодженого автомобіля в сумі 207 432,11 грн згідно звіту № 58/06/16 від 14 червня 2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_3 без урахування вартості ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н.НОМЕР_3 , на яку повинна зменшитись сума матеріального збитку.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2021 року призначено у зазначеній справі судову автотоварознавчу експертизу за матеріалами справи, на вирішення якої поставлено наступні питання:Яка ринкова вартість ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) станом на 7 червня 2016 року?
Зобов`язано позивача ОСОБА_1 представити експерту для огляду автомобіль «Skoda Octavia» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) у разі запиту експерта.
Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз з одночасним попередженням експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Для проведення експертизи направлено матеріали цивільної справи № 757/28526/21-ц. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_2 . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для вирішення спору і встановлення обставин, на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог і заперечень, необхідні спеціальні знання у галузі автотоварознавства, тому з метою визначення суми вартості ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля, на яку може зменшитися сума матеріального збитку, у справі слід призначити судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам КНДІСЕ.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його змінити (скасувати) в частині: постановлених питань на вирішення експертизи; зобов`язання представити експерту для огляду автомобіль; доручення проведення експертизи експертній установі; матеріалів справи, що направляються для проведення експертизи.
ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції на вирішення автотоварознавчої експертизи поставити таке питання: Яка ринкова вартість технічно справних складників пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_3 , який належав на праві власності  ОСОБА_1 , станом на 7 червня 2016 року?, скасувати ухвалу в частині його зобов`язання представити експерту для огляду цей автомобіль у разі запиту експерта, проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, а також для проведення експертизи направити матеріали цивільної справи № 757/28526/21-ц та матеріали кримінальної справи № 757/63473/16-к.
Відзив відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника учасника справи, що з`явився в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що починаючи із 31 травня 2021 року на розгляді Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП (кримінальним правопорушенням), в межах якої позивач остаточно просив стягнути з відповідача: вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням виплаченого страхового відшкодування - 112 432,11 грн; витрати, пов`язані зі складенням звіту про оцінку вартості майнового збитку - 800,00 грн; витрати, пов`язані з послугами евакуатора - 3 445,00 грн; витрати за послуги по зберіганню пошкодженого автомобіля - 4 500,00 грн; витрати за послуги таксі - 1 800,00 грн; втрачений заробіток за три місяці непрацездатності - 16 277,00 грн; моральну шкоду - 55 000,00 грн (а.с. 47, 48).
Заявлений розмір вимог в частині відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_3 , в сумі 112 432,11 грн (з урахуванням виплаченого страхового відшкодування), позивач обґрунтовував висновками звіту № 58/06/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного 14 червня 2016 року ФОП ОСОБА_3 , згідно з яким величина вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті його пошкодження в ДТП з врахуванням ПДВ 20 % та інших загальнодержавних податків і зборів (обов`язкових) платежів дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження та складає 207 432,11 грн (а.с. 72-78).
Подаючи до місцевого суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, представник відповідача - адвокат Дем`янюк В.П. вказував, що позивач бажає стягнути повну ринкову вартість належного йому автомобіля станом на момент скоєння ДТП і категорично відмовляється передати відповідачу залишки транспортного засобу у разі оплати йому повної ринкової вартості пошкодженого автомобіля в сумі 207 432,11 грн згідно звіту № 58/06/16 від 14 червня 2016 року, складеного без урахування вартості ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н.НОМЕР_3 , на яку повинна зменшитись сума матеріального збитку. Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 постійно ухилявся від оцінки ліквідних залишків пошкодженого автомобіля, так які він отримав незначні ушкодження, відремонтований і позивач користується ним на протязі п`яти років до цього часу, додатково вимагаючи відшкодування йому повної ринкової вартості транспортного засобу на момент ДТП, тобто намагається притягнути відповідача до подвійної юридичної відповідальності.
Суд першої інстанції, з`ясувавши думку сторін та взявши до уваги предмет доказування в межах даної справи, дійшов висновку про необхідність призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення суми вартості ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля, на яку може зменшитися сума матеріального збитку, що потребує спеціальних знань, із одночасним зобов`язанням позивача представити експерту для огляду пошкоджений у разі запиту експерта.
Однак із таким висновком суду колегія суддів в повній мірі погодитися не може з наступних підстав.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 12, 13 ЦПК України, якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).
Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
За правилами статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Окрім того, відповідно до пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.
При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.
Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).
Таким чином питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 8 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.
Зі змісту оскаржуваної ухвали місцевого суду вбачається, що вона не повністю відповідає вищевказаним вимогам законодавства, оскільки в її мотивувальній чистині не наведено достатніх підстав та обгрунтованих мотивів для висновку про необхідність призначення відповідної автотоварознавчої експертизи саме за матеріалами цивільної справи № 757/28526/21-ц із одночасним зобов`язанням позивача представити експерту для огляду пошкоджений автомобіль в ДТП, яка мала місце ще 7 червня 2016 року, та з поставленим на вирішення експерта питанням: Яка ринкова вартість ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) станом на 7 червня 2016 року?
Так, за змістом позовних вимог,  ОСОБА_1 просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь, зокрема матеріальну (майнову) шкоду, завдану внаслідок ДТП (кримінального правопорушення), яка дорівнює ринковій вартості пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н.НОМЕР_3 , 2006 року випуску, за мінусом виплачених страховиком заподіювача шкоди сум страхового відшкодування.
Сторона відповідача заперечувала проти такого стягнення шкоди у вигляді повної ринкової вартості належного позивачу автомобіля станом на момент скоєння ДТП з огляду на те, що останній категорично відмовляється передати відповідачу залишки пошкодженого транспортного засобу у разі оплати йому повної ринкової вартості автомобіля згідно звіту № 58/06/16 від 14 червня 2016 року, складеного без урахування вартості ліквідних та працездатних залишків пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_3 , на яку повинна зменшитись сума матеріального збитку.
Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Тобто, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
Відповідно до статті 30 цього Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статті 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.
Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв`язку з пошкодженням автомобіля, з`ясуванню підлягають вартість транспортного засобу, вартість його ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а правом визначати предмет та підставу позову наділений лише позивач (статті 13, 43, 49, 175 ЦПК України).
В матеріалах цивільної справи № 757/28526/21-ц наявні два висновки (звіти) про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_3 , виготовлених як на замовлення позивача так і на замовлення страховика відповідача, в яких це значення дорівнює ринковій вартості пошкодженого автомобіля на момент ДТП, яка сталась 7 червня 2016 року, утім відсутні дані про дійсну вартість КТЗ після його пошкодження внаслідок ДТП, що за обставин даної справи в контексті вимог і заперечень кожної із сторін має важливе значення для правильного вирішення спору в частині порядку і розміру відшкодування матеріальної шкоди.
Зважаючи на обставини справи та характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суду першої інстанції слід було призначити у цій справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання про те, яка саме дійсна вартість колісного транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н НОМЕР_3 , який належав на праві власності  ОСОБА_1 , після його пошкодження внаслідок ДТП, що мала місце 7 червня 2016 року?
Зобов`язуючи ОСОБА_1 представити експерту для огляду автомобіль «Skoda Octavia» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) у разі запиту експерта, суд першої інстанції не врахував, що вказаний спір розглядався ще з 2016 року в порядку кримінального судочинства і лише ухвалою апеляційного суду від 6 травня 2021 року було призначено новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства, за цей тривалий проміжок часу пошкоджений автомобіль проходив низку експертиз, в тому числі і автотоварознавче дослідження, а його технічний стан не відповідає реальному стану на момент ДТП, що сталося 7 червня 2016 року, відтак його огляд і оцінка експертом ніяким чином не дасть можливості встановити дійсну вартість транспортного засобу після його пошкодження внаслідок зазначеного ДТП.
Крім того, як зазначив представник позивача, пошкоджений транспортний засіб  ОСОБА_1 неодноразово намагався відновити, з моменту ДТП було замінено більше 90 % деталей, однак працездатність автомобіля такі і не відновлена.
З наведених вище підстав, колегія суддів приймає до уваги посилання апеляційної скарги про те, що судову експертизу з визначення вартості колісного транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н НОМЕР_3 , після його пошкодження внаслідок ДТП, що мала місце 7 червня 2016 року, необхідно проводити за матеріалами цивільної справи та за визначеними, описаними і зафіксованими пошкодженнями, що були здійснені різними експертами (спеціалістами) під час розгляду кримінальної справи № 757/63473/16-к, оскільки в такому випадку висновок судової експертизи буде найбільш точним та достовірним.
У зв`язку з цим, доречним буде також надати в розпорядження експертів не лише матеріали цивільної справи № 757/28526/21-ц, а й витребувані судом першої інстанції матеріали кримінальної справи № 757/63473/16-к (кримінального провадження № 12016100060004025) відносно  ОСОБА_2 за частиною першою статті 286 КК України, з яких експерт буде мати можливість отримати всю необхідну інформацію для проведення відповідної судової експертизи.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 вказав, що вважає за доцільне призначити іншу державну експертну установу, а саме для проведення судової автотоварознавої експертизи матеріали цивільної справи № 757/28526/21-ц та кримінальної справи № 757/63473/16-к направити до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Відповідно до частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Аналіз вищезазначених норм статті 103 ЦПК України дає підстави для висновку, що при визначені експерта та/або експертної установи суд не обмежений пропозиціями сторін щодо суб`єкта судово-експертної діяльності, але може враховувати їх думку у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.
Отже, у випадку, коли сторони не досягли згоди щодо експерта та/або експертної установи, які мають проводити відповідне експертне дослідження, це не означає, що проведення такої експертизи не може бути доручено іншій експертній установі, яка має право на проведення експертиз певного виду самостійно судом, оскільки сторони від проведення судової експертизи не відмовлялись і для правильного вирішення справи по суті необхідні спеціальні знання.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України (частина друга статті 7 цього Закону).
Відтак, розглядаючи клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, суд першої інстанції, взявши до уваги положення частини третьої статті 103 ЦПК України та урахувавши, що взаємної згоди щодо експерта та/або експертної установи між сторонами не досягнуто, дійшов обґрунтованого висновку про доручення проведення цієї експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства та Закону України «Про судову експертизу».
Колегія суддів звертає увагу, що як зазвичай пріоритет у проведенні судових експертиз надається державним спеціалізованим установам і службам, яким у переважній більшості суди (органи досудового розслідування) й доручають виконання експертних досліджень, з огляду на те, що саме державні установи здійснюють спеціальну підготовку судових експертів, а отже, мають у своєму штаті кваліфікованих співробітників із належним досвідом практичної та наукової роботи, створюють організаційні умови і запроваджують концептуальні інструменти для однакового та правильного застосування експертних методик, що безпосередньо впливає на якість дослідження.
З урахування наведеного, визначення місцевим судом при призначенні експертизи експертної установи, про можливість проведення експертизи в якій вказує представник позивача, висловлюючи свою думку щодо заявленого представником відповідача клопотання, не заборонено процесуальним законодавством, а відтак не є порушенням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.
При цьому  ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Луценком С.О. не було наведено достатнього обґрунтування з приводу того, чому проведення автотоварознавчої експертизи слід доручити саме Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та не доведено, що саме судові експерти цього центру забезпечить проведення експертизи у визначений законом строк та підготують висновок належної якості, який не викликатиме сумнівів в його правильності.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача лише частково заслуговують на увагу, а висновок суду про призначення у зазначеній справі судової автотоварознавчої експертизине відповідає у повному обсязі матеріалам справи, зроблений з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, а відтак ухвалене у справі судове рішення не може бути залишене в силі та відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом викладення його резолютивної частини у редакції, що відповідає наведеним вище мотивам постанови.
У відповідності положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору в зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.
Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року змінити, виклавши її резолютивну частину в такій редакції.
Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, судову автотоварознавчу експертизу за матеріалами справи, на вирішення якої поставити наступне питання:
Яка дійсна вартість колісного траспортного засобу «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ,який належав на праві власності ОСОБА_1 , після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 7 червня 2016 року?
Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 757/28526/21-ц та матеріали кримінальної справи № 757/63473/16-к (кримінального провадження № 12016100060004025) відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 286 КК України.
Витрати по оплаті проведення експертизи покласти на відповідача - ОСОБА_2 .
Роз`яснити учасникам справи положення статті 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.
На час проведення експертизи провадження у справі № 757/28526/21-ц зупинити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                                          Н.В. Ігнатченко

Судді:                                                                                                          М.В. Мережко

С.І. Савченко