Ухвала
 
25 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 2-7985/2003
провадження № 61-9312ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною                    скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду                      м. Харкова від 11 вересня 2003 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду                 від 23 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 липня             2021 року про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-7985/2003 у 2003 році ОСОБА_3 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
 
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2003 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_5 задоволено. Визнано ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 1993 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, у квітні 2021 року                                   ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційна скаргою.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2003 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, закрито.
 
26 вересня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника    ОСОБА_2 (через систему «Електронний суд») звернулася до Верховного Суду             із касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                 від 11 вересня 2003 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року у вказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: запропоновано заявниці доплати судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 196,20 грн; надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.
 
У жовтні 2022 року на адресу Верховного Суду (через систему «Електронний суд»)             від представника заявниці надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме: квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги; уточнена редакція касаційної скарги; докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.
 
Таким чином недоліки касаційної скарги усунуто. 
 
Щодо оскарження рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                                від 11 вересня 2003 року
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягає рішення суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.
 
Проте представник заявниці оскаржив у касаційному порядку рішення місцевого суду, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року апеляційне провадження за апеляційної скаргою  ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2003 року закрито.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                               від 11 вересня 2003 року.
 
Щодо оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Наведене свідчить, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи. 
 
Верховним Судом враховано, що розпорядженням Голови Верховного Суду                               від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності                    судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ з Комінтернівського районного суду м. Харкова на Ленінський районний суд              м. Полтави.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2003 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
 
Витребувати із Комінтернівського районного суду м. Харкова матеріали зазначеної цивільної справи № 2-7985/2003. У разі передачі справи за територіальною підсудністю - із Ленінського районного суду м. Полтави.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний