ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року	Львів	Справа № 460/10683/21 пров. № А/857/2874/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                              Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л. П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу    Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 грудня 2021 року, прийняте суддею Щербаковим В.В. у місті Рівне у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області   про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення,-

                                                             встановив:

ФОП ОСОБА_1 ( надалі – позивач, ФОП) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області    (надалі – ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №444217000703 від 01.06.2021 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 грудня 2021 року позов задоволено. 
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що підтвердженням використання позивачем в господарській діяльності кукурудзи (3 класу) 49,1 тонн вартістю 282 325 грн. є первинні та податкові документи. Згідно таких документів, кукурудзу (3 класу) в кількості 49,1 тонн та вартістю 388 786,99 грн. було реалізовано для ОСОБА_2 . Суд зазначив, що реалізацію товару позивач зазначав ще у поясненнях №3 від 15.04.2021 року, що надавалися під час перевірки, проте, відповідачем пояснення до уваги не взято.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  відповідно до товарно-транспортної накладної №2101 від 16.12.2020 року неможливо визначити, яким перевізником та куди транспортувалась кукурудза (3 класу), що отримана від СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» 16.12.2020 року в кількості 4,19 т.
Разом з тим, до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, згідно з якими транспортувалось зерно - кукурудза (3 класу) від ТОВ «Традекс Агрі»), яке зазначене в акті надання послуг №1117 від 31.12.2020 року в кількості 44,91 т та  в акті №11 від 12.01.2021 року в кількості 60 т.
Відповідно до даних Єдиного держаного реєстру податкових накладних та представлених до перевірки документів перевіркою не встановлено придбання послуг по транспортуванню та по оренді транспортних засобів.

До перевірки не надано первинні документи, якими б підтверджувався рух товарів (кукурудза 3 класу) від місць зберігання (СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» та ТОВ «Традекс Агрі») до ФОП ОСОБА_1 .
Звертає увагу на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних та представлених до перевірки документів по ФОП ОСОБА_1 відсутня інформація про реалізацію кукурудзи 3 клас за період з 01.12.2020 року по 28.02.2021 року.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

ФОП ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що твердження перевіряючих про невикористання у господарській діяльності кукурудзи (3 класу) 49,1 тонн вартістю 282 325 грн. не відповідає дійсності та спростовується первинними документами, наданими для перевірки та які подавалися до заперечень на акт перевірки, зокрема, видатковою накладною №ВВ-0000002 від 31.03.2021 року, податковою накладною №2 від 31.03.2021 року та видатковою накладною №ВВ-0000003 від 09.04.2021 року.
Згідно таких документів, кукурудзу (3 класу) 49,1 тонн вартістю 388 786,99 грн було реалізовано для ОСОБА_2 .
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 12.04.2021 року по 20.04.2021 року уповноваженими особами ГУ ДПС у Рівненській області на підставі направлення №966/17-00-07-03 від 12.04.2021 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 22.03.2021 року №9058804981 (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ).
За результатами перевірки було складено акт №2628/17-00-07-03/3308814751 від 27.04.2021 року, згідно висновків якого, перевіркою встановлені порушення вимог Кодексу в частині достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість, а саме: в порушення п. 44.1, ст. 44 розділу І, пп. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 розділу III Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) занижено податкове зобов`язання на загальну суму 56 465 грн., в тому числі за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн. та за січень 2021 року на суму 51 646,50 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за лютий 2021 року на суму 56 465 грн., та в порушення п. 201.10 ст. 201 не зареєстровано у ЄРПН податкові накладні на суму ПДВ 56 465 грн., що тягне за собою накладення штрафу відповідно до ст. 120-1 ПКУ.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема акта перевірки, у періоді, що перевіряється, ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність з придбання добрив з метою використання у господарській діяльності, а саме вирощення зернових культур.

Згідно інформації, наданої ФОП ОСОБА_1 листом від 16.04.2021 року №4 - залишки готової продукції станом на 01.12.2020 року та на 28.02.2021 року становлять 109 тонн кукурудзи (3 клас), що не відповідає даним перевірки та детально описано у пункті 3.1. акта перевірки. Згідно пункту 3.1 акту перевірки, перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань (р.9) за період 01.12.2020 року по 28.02.2021 року встановлено їх заниження всього на суму 56 465 грн., в тому числі за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн. та за січень 2021року на суму 51 646,50 грн.
Відхилення на суму 56 465 грн. позивач пояснює наступним.
У періоді, за який здійснюється перевірка, а саме 16.12.2020 року, 31.12.2020 року та 12.01.2021 року ФОП ОСОБА_1 отримав від СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» та ТОВ «Традекс Агрі» товар - кукурудзу 3 класу в кількості 109,1 тонн, яка зберігалась на зернових складах зазначених СГ шляхом відвантаження на автотранспорт.
В ході проведення інвентаризації 14.04.2021 року встановлено наявність кукурудзи (3 клас) в кількості 60 тонн, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський район, с. Будераж, вул. Колгоспна, 68 на підставі Договору відповідального зберігання №1/20 від 12.12.2020 року.
Разом з тим до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, згідно яких транспортувалось зерно - кукурудза (3 класу) від ТОВ «Традекс Агрі» (код 41022167) згідно актів надання послуг №1117 від 31.12.2020 року в кількості 44,91 т. та акту №11 від 12.01.2021 року в кількості 60 т.

До перевірки не представлено первинні документи, якими б підтверджувався рух товарів (кукурудза 3 класу) від місць зберігання (СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» та ТОВ «Традекс Агрі») до ФОП ОСОБА_1 : відсутні товарно-транспортні накладні згідно яких отримано кукурудзу від ТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» (код 40002972) та ТОВ «Традекс Агрі» (код 41022167) згідно вище вказаних актів, не надано інформації про перевізника, за чий рахунок та куди відбувалось транспортування, чи проводились розрахунки за транспортування. Також не надано відомості, які містять інформацію про місця зберігання, кількість та якість товару, що приймався на зберігання, акти прийому - здачі, підписані уповноваженими представниками Зберігача та ФОП ОСОБА_1 , щомісячні інвентаризаційні акти залишків по складу відповідального зберігання, інші документи, які фіксують рух товару по складу та підтверджують наявність зерна кукурудзи на складі.
Згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних та представлених до перевірки документів по ФОП ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 року по 28.02.2021 року відсутня інформація про реалізацію кукурудзи 3 клас.
Вищевикладене свідчить про реалізацію кукурудзи в кількості 49,1 т. для сторонніх організацій у грудні 2020 року та січні 2021 року.

На підставі вище викладеного встановлено невикористання у господарській діяльності кукурудзи в кількості 49,1 тонн, оскільки не надано документального підтвердження її транспортування та місцезнаходження у періоді за який проводиться перевірка та встановлено відсутність її залишках згідно проведеної інвентаризації.
Податковим кодексом України визначено, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижчою звичайних цін, що відповідають ринковим.
Для визначення бази оподаткування з ПДВ взято вартість кукурудзи (3 класу) в розмірі 5 750 грн./тонну без ПДВ, ціну опубліковану Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України в журналі Огляд цін №12 (290) грудень 2020 року.
Таким чином перевіркою встановлено використання у не господарській діяльності кукурудзи (3 класу) 49,1 тонна вартістю 282 325,00 грн. ПДВ становить 56 465 грн. (282 325,00 грн.*20%) в тому числі:
за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн. = (4,19т. *5 750 грн./ тонну) *20%;
за січень 2021 року на суму 51 646,50 грн. = (44,91т. *5 750 грн./ тонну) *20%.
Позивач не погодився з такими висновками та подав заперечення від 13.05.2021 року на акт перевірки, проте, у відповіді від 25.05.2021 року висновки акту перевірки залишені без змін.
За результатами перевірки ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №444217000703 від 01.06.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 56 465 грн.

Відповідно до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів)).
При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
газу, який постачається для потреб населення.

Згідно з абзацом першим пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Крім того, цей підпункт визначає певні особливості визначення звичайної ціни для окремих (специфічних) видів операцій (при проведенні обов`язкової оцінки, аукціону (публічних торгів) (обов`язковість проведення якого передбачено законом), постачанні на підставі форвардного або ф`ючерсного контракту, продажу у примусовому порядку).
Відповідно до пп. 14.1.219 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Таким чином, Податковий кодекс України:
визначає, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін;
прирівнює звичайну ціну до ціни договору, а ринкову ціну до ціни передачі (постачання), тобто теж до ціни договору (при відповідності ціни постачання ціні договору), тим самим встановлює зв`язок між договірною, звичайною та ринковою цінами;
встановлює ряд обов`язкових умов відповідності ціни поставки (договірної ціни) ринковій ціні, однією з яких є володіння сторонами достатньою інформацією про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівнянних економічних (комерційних) умовах;
передбачає можливість доведення невідповідності рівню ринкових цін звичайної ціни, що відповідає договірній.

Податковим кодексом України визначено, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижчою звичайних цін, що відповідають ринковим.
Враховуючи наведене, платник податку ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Водночас, згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до пп.«г» п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно з п.200.1. ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно пп.«в» п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у періоді за який здійснювалась перевірка (16.12.2020 року, 31.12.2020 року та 12.01.2021 року) ФОП ОСОБА_1 отримав від СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» та ТОВ «Традекс Агрі» товар - кукурудзу 3 класу в кількості 109,1 тонн, яка зберігалась на зернових складах, зазначених СГ.
ФОП ОСОБА_1 вручено запити від 14.04.2021 року та від 19.04.2021 року з проханням надати до перевірки пояснення з документальним підтвердженням щодо місцезнаходження товару (кукурудза 3 клас) в кількості 109 тон, транспортування даного товару, місця розвантаження товару та проведення розрахунків за отриманий товар.
Крім того, під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 вручено лист про проведення інвентаризації від 12.04.2021 року №400/17-00-07-03.
Під час проведення інвентаризації 14.04.2021 року на підставі Договору відповідального зберігання №1/20 від 12.12.2020 року встановлено наявність кукурудзи (3 клас) в кількості 60 тонн, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

До перевірки надано товарно-транспортну накладну №2101 від 16.12.2020 року, згідно з якою: автомобіль МАЗ НОМЕР_1 , автомобільний перевізник - інформація незазначена, водій - ОСОБА_3 , замовник - ОСОБА_1 , вантажовідправник - СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія», вантажоодержувач - ОСОБА_1 , пункт навантаження - вул. Колгоспна, 21 с. Тараканів Дубенського району Рівненської області, пунк розвантаження - інформація не зазначена, найменування вантажу - кукурудза (3 клас), маса нетто - 4,19 т, здав (відповідальна особа вантажовідправника) ОСОБА_4 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) - інформація відсутня.
Відповідно до даної товарно-транспортної накладної неможливо визначити, яким перевізником та куди транспортувалась кукурудза (З класу), що отримана від СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» 16.12.2020 року в кількості 4,19 т.
Разом з тим, до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, згідно з якими транспортувалось зерно - кукурудза (3 класу) від ТОВ «Традекс Агрі» (код 41022167), яке зазначене в акті надання послуг №1117 від 31.12.2020 року в кількості 44,91 т та в акті  №11 від 12.01.2021 року в кількості 60 т.
У поданому ФОП ОСОБА_1 звіті форми 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» та наданому переліку транспортних засобів, що використовувалися, відсутня інформація про вантажні транспорті засоби, які могли здійснити транспортування.
Відповідно до даних Єдиного держаного реєстру податкових накладних та представлених до перевірки документів перевіркою не встановлено придбання послуг по транспортуванню та по оренді транспортних засобів.
До перевірки не надано первинні документи, якими б підтверджувався рух товарів (кукурудза 3 класу) від місць зберігання (СГТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» та ТОВ «Традекс Агрі») до ФОП ОСОБА_1 : відсутні товарно-транспортні накладні на підтвердження транспортуваня кукурудзи від ТОВ «Дубенська Аграрна Компанія» (код 40002972) та ТОВ «Традекс Агрі» (код 41022167), не надано інформації про перевізника, не надано інформації за чий рахунок та куди відбувалось транспортування, чи проводились розрахунки за транспортування. Також не надано відомості, які містять інформацію про місця зберігання, кількість та якість товару, що приймався на зберігання, акти прийому - здачі, підписані уповноваженими представниками зберігана та ФОП ОСОБА_1 , щомісячні інвентаризаційні акти залишків по складу відповідального зберігання, інші документи, які фіксують рух товару по складу та підтверджують наявність зерна кукурудзи на складі.

Згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних та представлених до перевірки документів по ФОП ОСОБА_1 відсутня інформація про реалізацію кукурудзи 3 клас за період з 01.12.2020 року по 28.02.2021 року.
На підставі зазначеного вище перевіркою встановлено невикористання у господарській діяльності кукурудзи в кількості 49,1 тонн, оскільки не надано документального підтвердження її транспортування та місцезнаходження у періоді, який перевірявся, та встановлено відсутність її залишках згідно проведеної інвентаризації.
Податковим кодексом України визначено, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижчою звичайних цін, що відповідають ринковим.
Для визначення бази оподаткування з ПДВ взято вартість кукурудзи (3 класу) в сумі 5 750 грн./тонну без ПДВ (ціну опубліковану Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України в журналі Огляд цін №12 (290) грудень 2020 року).
Таким чином, перевіркою встановлено використання у негосподарській діяльності кукурудзи (3 класу) 49,1 тонна вартістю 282 325,00 грн., ПДВ становить 56 465 грн. (282 325,00 грн.*20%), в тому числі :
за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн. = (4,19т. *5 750 грн./ тонну) *20%;
за січень 2021 року на суму 51 646,50 грн. = (44,91т. *5 750 грн./ тонну) *20%.

Отже, в порушення пп.«г» п.198.5 ст.198, п.200.1., п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за рахунок використання кукурудзи (3 клас) у діяльності, що не є господарською діяльністю платника податку за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн та за січень 2021року на суму 51646,50 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за лютий 2021 року на суму 56465 грн.
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів (послуг) платник податку - продавець товарів зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Таким чином, враховуючи порушення, викладені вище, ФОП ОСОБА_1 потрібно було зареєструвати податкові накладні на суму нарахування податкових зобов`язань відповідно до пп.«г», п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України на загальну суму ПДВ 56 465 грн, в тому числі за грудень 2020 року на суму 4 818,5 грн та за січень 2021 року на суму 51646,50 грн., чого зроблено не було.
Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій статті.

Положеннями п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 статті 44 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до ст. 39 ПКУ) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник
податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку,
документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат в силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-        
                                                   
                                                            постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити.
Рішення   Рівненського окружного адміністративного суду  від 28 грудня 2021 року у справі № 460/10683/21  скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич