ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року                           м. Дніпро                              Справа №  904/1154/22
      Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)               
суддів:                       Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р.  (суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкор", м.Запоріжжя, 
до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро
про стягнення заборгованості та штрафних санкцій   
                                              ВСТАНОВИВ:
1.      Короткий зміст позовних    вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Металкор" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", про стягнення заборгованості, в розмірі 225 745, 67 грн., з яких: 198 516,85 грн. - сума основного боргу, 12 900, 97 грн. - пеня, 14 327,85 грн. інфляційні втрати. 
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 61/37 від 19.03.2021р., щодо своєчасної оплати поставленого товару. 

2.      Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р. позов задоволено частково - стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкор" 198 516,85 грн. основного боргу, 12 484,43 грн. пені, 13 671,91 грн. інфляційних втрат, 3 370,410 грн. витрат зі сплати судового збору.

3.            Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Дніпроважмаш", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 

4.         Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що Господарським судом Дніпропетровської області порушено вимоги ст. 7, 29, 42 ГПК України, в частині забезпечення однієї з основних засад судочинства, а саме рівності прав сторін перед законом та судом та можливості реалізації своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому процесі.
Зокрема, Скаржник вказує на те, що був позбавлений права на участь у судовому засіданні, оскільки судом першої інстанції справа №904/1154/22 була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Скаржник вважає, що ціна позову у даній справі (224 673,19 грн.), великий обсяг поставок, розрахунків між сторонами не надавали суду першої інстанції підстави приймати рішення, про віднесення даної справи до категорії «малозначних».

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1    ст. 263 ГПК України    та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.        Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2022р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Березкіна О.В., Антонік С.Г..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського судувід 29.08.2022р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/1154/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р. по справі №904/1154/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
      31.08.2022р. матеріали справи № 904/1154/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2022р.                                   апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р. у справі № 904/1154/22 залишено без  руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів доплати судового збору, у розмірі 5 079 грн. 30 коп. та доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкор", листом з описом вкладення.
Від Скаржника до суду надійшла заява, про усунення недоліків апеляційної скарги. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 13.09.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березекіної О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, тощо визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Антоніка С.Г., Чус О.В..
 Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
 Ч. 13 ст. 8 ГПК України     визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 Відповідно   до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
 Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають    розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,     розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься       до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.11.2022 р., у зв`язку з вирішенням  питання щодо відкриття апеляційного провадження, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи    здійснено    автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/1154/22, відповідно    до    якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2022 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В., справу №904/5411/22    прийнято    до    свого провадження.
       
7.         Встановлені судом обставини справи
19.03.2021р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металкор" (Постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (Покупець) укладено договір №61/37.
Згідно п. 1.1. договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити продукцію. 
Відповідно до п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначається сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. 
Пунктом 2.1 договору, ціна на продукцію, що постачається за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.
Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. (п. 2.3 договору). 
Згідно з п. 3.1 договору, розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в цьому договорі, на підставі рахунку на оплату Постачальника. 
Пунктом 3.2 договору, визначено, що Покупець здійснює оплату продукції згідно умов, що вказуються в специфікації. 
Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір набуває чинності після підписання і діє до 31.12.2021р.. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.
29.10.2021р., сторонами підписано специфікацію №15 до договору поставки №61/37 від 19.03.2021р., якою погоджено поставку продукції (феросиліцій ФС75, фр.10 30 мм ГОСТ 1415-93, код УКТЗЕД 7202), у кількості 0,550т., за ціною за од. 79 729,46 грн., без ПДВ. Загальна сума з ПДВ складає 52 621,44 грн..
04.11.2021р., сторонами підписано специфікацію №16 до договору поставки №61/37 від 19.03.2021р., якою погоджено поставку продукції (феросиліцій ФС75, фр.10 30 мм ГОСТ 1415-93, код УКТЗЕД 7202), у кількості 1,000т., за ціною за од. 79 729,46 грн., без ПДВ. Загальна сума з ПДВ складає 95 675,35 грн.. 
17.11.2021р., сторонами підписано специфікацію №17 до договору поставки №61/37 від 19.03.2021р., якою погоджено поставку продукції (феросиліцій ФС75, фр.10 30 мм ГОСТ 1415-93, код УКТЗЕД 7202), у кількості 0,500 т., за ціною за од. 39 864,73 грн., без ПДВ. Загальна сума з ПДВ складає 47 837,68 грн.. 
26.11.2021р., сторонами підписано специфікацію №18 до договору поставки №61/37 від 19.03.2021р., якою погоджено поставку продукції (феросиліцій ФС75, фр.10 30 мм ГОСТ 1415-93, код УКТЗЕД 7202), у кількості 0,500 т., за ціною за од. 39 864,73 грн., без ПДВ. Загальна сума з ПДВ складає 47 837,68 грн..
Специфікаціями сторони погодили умови розрахунків: відтермінування платежу на 60 календарних днів з дати постачання продукції.
На виконання умов договору та специфікацій до нього Позивачем здійснено поставку Відповідачу товару, на загальну суму 243 972,15 грн., що підтверджується видатковими накладними №291001 від 29.10.2021р., на суму 52 621,44 грн., №041101 від 04.11.2021р., на суму 95 675,35 грн., №171106 від 17.11.2021р., на суму 47 837,68 грн., №261101 від 26.11.2021р., на суму 47 837,68 грн.. Крім того, Позивач вказує на наявність заборгованості станом на 29.10.2021р., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки, станом на 19.04.2022 р., яка виникла за попередніми поставками товару та не є предметом дослідження в даній справі.
За поставлений товар Відповідач розрахувався частково, у розмірі 81 638,40 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 198 516,85 грн., в тому числі по поставках за наступними видатковими накладними: №291001 від 29.10.2021р., на суму 52 621,44 грн. (частково оплачено); №041101 від 04.11.2021р., на суму 95 675,35 грн.; №171106 від 17.11.2021р., на суму 47 837,68 грн.; №261101 від 26.11.2021р., на суму 47 837,68 грн..
        Доказів погашення заборгованості    Відповідачем    не надано. 
     Позивач здійснив нарахування пені, за загальний період прострочення з 06.11.2021р. по 10.05.2022 р. (з урахування часткової оплати), яка розрахована щодо кожної поставки окремо, та становить суму 12 900,97 грн.  та  інфляційних втрати, з січня 2022р. по березень 2022р., по кожній поставці окремо (з урахування часткової оплати), розмір яких склав суму 14 327,85 грн.. 

8.      Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Враховуючи нездійснення наразі    Відповідачем    повної оплати вартості отриманого    товару    та штрафних санкцій за несплачену поставлену продукцію за Договором поставки №61/37 від 19.03.2021р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Металкор"    звернулось    до господарського суду з позовними вимогами    до    Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", про стягнення означеної суми забогованості.
Отже, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні    Відповідача до    сплати залишку вартості поставленого    товару    та штрафних санкцій за порушення    ( прострочення у виконанні ) зобов`язань зі своєчасної оплати, обумовленої в договорі продукції.
Беручи    до    уваги правову природу укладеного   Договору поставки    № 61/37 від 19.03.2021р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з    поставки,    які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2    ст. 712 ЦК України    передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.
Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
Беручи    до    уваги встановлену    ст. 204 ЦК України    та не спростовану в межах цієї справи в порядку    ст. 215 цього Кодексу    презумпцію правомірності означеного    договору,    апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11,    509 ЦК України    та ст. ст. 173,    174 ГК України    підставою для виникнення та існування обумовлених таким    договором    кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
Як встановлено ч. 1    ст. 265 ГК України, ст. ст. 655,    662    та    663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати    товар,    визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений    договором,    разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1    ст.712 цього Кодексу    безпосередньо закріплений і для    договору поставки.
Наразі, отримання коштів (штрафних санкцій) за отриманий    товар    та за прострочення    виконання    такого зобов`язання з оплати поставленого    товару    є належним об`єктом судового захисту у розумінні    ст. 5 ГПК України    та    ст. 15 ЦК України    правом    Позивача,    примушення    Відповідача до    сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.
Відповідно    до    ч. 1    ст. 193 ГК України    та    ст. 526 ЦК України    зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно    до умов    закону, інших правових актів,    договору,    а за відсутністю таких    умов    та вимог - відповідно    до    звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1    ст. 530 ЦК України    якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його    виконання,    то воно підлягає    виконанню    у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7    ст. 193 ГК України    та    ст. 525 ЦК України    встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його    умов,    що кореспондується із вимогами    ст. 629 ЦК України    щодо обов`язковості    договору    для    виконання    сторонами.
Відповідно    до    ст. 202 ГК України    та    ст. 598 ЦК України    зобов`язання припиняються    виконанням,    проведеним належним чином.
Враховуючи викладене,   Відповідач    не має правових підстав для ухилення від    виконання    обов`язку по    здійсненню    своєчасної оплати поставленого    товару    за    договором,    що зумовлює право    Позивача    у разі неповної та несвоєчасної оплати    товару    на нарахування у відповідності    до    пункту 8.1    договору    пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував інфляційні втрати з січня 2022р. березень 2022р., по кожній поставці окремо (з урахування часткової оплати), розмір яких склав суму 14 327,85 грн.. 
Суд першої інстанції, задовольняючі позов у повному обсязі, стягнув з    Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкор"    заборгованість за    Договором поставки    № 61/37 від 19.03.2021р. у розмірі 198 516,85 грн. основного боргу, 12 484,43 грн. пені, 13 671,91 грн. інфляційних втрат та  3 370,10 грн. витрат зі сплати судового збору.
Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення з підстав наведених в апеляційній скарзі і пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи і як наслідок позбавленням Відповідача права на участь у судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання Скаржника на наявність підстав для скасування рішення місцевого господарського суду, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металкор" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 17.05.2022р., про що свідчить відмітка Господарського суду на першому аркуші позоної заяи ( а.с.1) .
Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога, про стягнення заборгованості за договором у розмірі, розмірі 225    745,67 грн., яка складається з: 198 516,85 грн., пені у розмірі 12 900, 97 грн. та  14 327,85 грн. інфляційних втрат. 
Відповідно    до п. 1 ч. 5 ст. 12    ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у    яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З 01.01.2022р.  розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2481, 00 грн. 
Предметом розгляду у справі №904/1154/22 є вимога про стягнення суми, у розмірі 225    745,67 грн., а відтак вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України,    відноситься до малозначних    справ.
Згідно з ч. 1    ст. 247 ГПК України, у    порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Частиною 13 ст. 8    ГПК України    визначено,    що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними    у    справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.    У    такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно    до    п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України    для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи,    у    яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, позов заявлено про стягнення з Відповідача заборгованосоті, в загальному розмірі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням або викликом сторін, для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2022р., про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано Відповідачеві подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2022р., про продовження розгляду справи, було направлено на електронну адресу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (main@dtm.dp.ua) 23.05.2022р. та 10.08.2022р., відповідно. ( а.с. 34,53).
Отже, Відповідач не був позбавлений права подати суду свої заперечення, пояснення, викладені в письмовій формі.
Разом з тим, слід зазначити, що з ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2022р., про відкриття провадження у справі, вбачається, що судом першої інстанції, було чітко обґрунтовано свою позицію, в якій зазначено про одночасне існування умов, які надають можливість суду розглядати справу у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а саме: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, наведені в апеляційній скарзі    доводи скаржника колегією суддів відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного провадження у справі, а отже, є безпідставними та необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені ст. 276 ГПК України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р.", Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до     ст. 276 ГПК України,    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального         і процесуального         права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  підлягає залишенню без змін.

10.   Судові витрати
 У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -           
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022р.  у справі № 904/1154/22 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта - Акціонерного товариства "Дніпроважмаш".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оска рження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя                                                                                   І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                      С.Г. Антонік

Суддя                                                                                                    О.В. Березкіна