Справа № 466/9612/21                                Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 33/811/1202/22                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року,

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.
ОСОБА_1  визнаний винним у тому, що він 04.10.2021 о 01 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Шевченка, 358, керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухва, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці та медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Крук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі; об`єднати в одне провадження та розглянути справи № 466/9612/21 та № 466/9613/21.
Також ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді від 08.02.2022 з тих мотивів, що оскільки розгляд справи проводився у його відсутності, а копію постанови ні апелянт, ні його представник не отримали. Копію постанови отримав з інтернет-ресурсів.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: судом розгляд справи проводився без його участі; йому не було вручено копію акта огляду; зазначений акт огляду не містить дати складення, відповідно не може бути доказом того, що ОСОБА_1 04.10.2021 перебував у стані алкогольного сп`яніння; в акті огляду не вказано за допомогою якого технічного засобу проводився огляд (не зазначено назву та номер технічного засобу); газоаналізатор Drager Alkotest 6820 не може використовуватися для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння органами поліції, оскільки такий відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України від 01,03.2010 № 33; про можливість використання газоаналізатора Drager Alkotest 6820 не зазначено і в Наказі МОЗ України.
У судове засідання 07.11.2022 ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на реабілітації. 
Разом з цим, як вбачається з копії довідки ВЛК від 14.07.2022 № 2989 ОСОБА_1 визнано таким, що потребує подальшого лікування (реабілітації) у Державній реабілітаційній установі`Центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Галичина» терміном на 30 днів. Тобто строк реабілітації ОСОБА_1 закінчився ще у серпні 2022 року. 
У наступне судове засідання, яке було відкладене на 24.11.2022 ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату судового розгляду, повторно не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подав. 
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний про перебування у провадженні Львівського апеляційного суду апеляційної скарги, оскільки така подана ним особисто. Підтверджуючих документів щодо поважності неприбуття ОСОБА_1 у судове засіданні 24.11.2022 суду не надано. 
Тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності із врахуванням доводів апеляційної скарги та тих доказів, які містяться у матеріалах справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 04.10.2021 серії ААБ № 264757 (а.с. 1);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 04.10.2021 про те, що 04.10.2022 о 02 год. 10 хв. за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 366а, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . У їх присутності водій відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я, що засвідчили своїми підписами (а.с. 4-5);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 559523 від 04.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6);
відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в акті огляду дати складення, а також відомостей щодо назви та номера технічного засобу, що унеможливлює ідентифікацію технічного засобу та можливість встановити його технічні характеристики, зокрема сертифікат відповідності, оскільки у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння такий не складався та у матеріалах справи відсутній.
З аналогічних підстав апеляційний суд не бере до уваги твердження про неможливість використання для встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, оскільки такий відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 № 33.
При цьому апеляційний суд звертає увагу апелянта, що зазначений Наказ МВС втратив чинність на підставі Наказу МВС від 26.12.2018  № 1052.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення год. поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_4 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                   І.О. Стельмах