ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7464/22 Справа № 199/1933/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Максюти Ж.І.
суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря Драгомерецької А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа Акціонерне товариство «Дніпрогаз», про усунення перешкод у праві на отримання газопостачання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , де третя особа Акціонерне товариство «Дніпрогаз», про усунення перешкод у праві на отримання газопостачання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані та мешкають в ній. Крім того, вони є членами ОСББ "Янтарна 42». 14 грудня 2016 року через наявність заборгованості по оплаті за газ, їх квартира була офіційно відключена від газопостачання АТ «Дніпрогаз». 22.09.2021 між ОСОБА_2 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» було укладено договір №32А491-6584-21, згідно з яким підприємство зобов`язалося виконати роботи по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) в квартирі позивачів. Спеціалісти АТ «Дніпрогаз» прибули до квартири позивачів 28.09.2021, проте не змогли потрапити у квартиру відповідача для проведення відповідних робіт по поновленню газопостачання. При цьому позивачі здійснювали листування з АТ «Дніпрогаз» та іншими службами по відновленню газопостачання в їх квартирі, а також направляли листа ОСОБА_1 щодо доступу працівників АТ «Дніпрогаз» до його квартири для виконання необхідних робіт з поновлення газопостачання у квартирі позивачів. В подальшому, 04.01.2022, ОСОБА_2 звернувся до голови ОСББ з проханням повідомити мешканців квартири АДРЕСА_2 , щодо проведення 10.01.2022 в першій половині дня робіт по відновленню газопостачання в квартирі позивачів, проте ОСОБА_1 проігнорував таке повідомлення, до квартири працівників АТ «Дніпрогаз» не допустив.
За таких обставин, позивачі звернулися до суду та просили усунути їм перешкоди зі сторони відповідача ОСОБА_1 у надані доступу спеціалістам АТ «Дніпрогаз» для можливості заходження в його квартиру АДРЕСА_2 , для відновлення газопостачання в квартиру позивачів та зобов`язати відповідача надати доступ працівникам АТ «Дніпрогаз» в його квартиру для можливості проведення ними технічних робіт для підключення газопостачання до належної позивачам квартири.
Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третя особа Акціонерне товариство «Дніпрогаз», про усунення перешкод у праві на отримання газопостачання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії — задоволено частково.
Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 надати доступ представникам Акціонерного товариства «Дніпрогаз» до квартири АДРЕСА_2 , а саме до приміщення в зазначеній квартирі, де знаходиться газове обладнання, за своєчасного письмового повідомлення власника квартири АДРЕСА_2 — ОСОБА_1 про день та час такого доступу представниками Акціонерного товариства «Дніпрогаз».
В іншій частині позову — відмовлено та вирішено питання щодо судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки стосовно гарантій недоторканності житла. Вважає, що позивачами не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки не позивач, а балансоутримувач будинку або суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору має право звернутися із подібними позовними вимогами до суду. 
Таким чином, вважає, що до суду повинен був із позовом з вимогою про зобов`язання надати доступ представникам АТ “Дніпрогаз” звернутися саме АТ “Дніпрогаз”. Крім того, вважає, що позивачами не доведено, що надання доступу до квартири відповідача співробітникам AT «Дніпрогаз» є єдиними можливим способом відновити газопостачання у їх квартирі. У позивачів існує альтернативний спосіб вирішення свого питання без втручання у особисте життя, права та свободи відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не згодні та вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, посилаючись на те, що апелянтом не надано ніяких доказів щодо незаконності ухвалення даного рішення суду та небажанням допустити спеціалістів АТ “Дніпрогаз” до своєї квартири, що унеможливлює отримання ними газопостачання, на яке в них є повне право і виконані всі необхідні умови, тому просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач по справі ОСОБА_4 
14.12.202016 року через наявність заборгованості по оплаті за газ квартира позивачів була відключена працівниками “Дніпрогазу” від системи газопостачання, шляхом вирізки фрагменту газової труби в квартирі, що знаходиться поверхом нижче, в якій проживає відповідач по справі — ОСОБА_1 . Відріз труби був проведений саме в квартирі відповідача, через відсутність позивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на той час у квартирі. А тому, з дозволу відповідача працівники “Дніпрогазу” зайшли в квартиру відповідача та здійснили відрізку газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .
Після чого, позивачами було проведено повний грошовий розрахунок заборгованості з АТ “Дніпрогаз”.
01.09.2021 року позивачі, згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу, ознайомилися з умовами газопостачання та надали згоду на приєднання до умов договору.
22.09.2021 між ОСОБА_2 та АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” було укладено договір № 32А491-6584-21, згідно з яким підрядник зобов`язаний виконати роботи по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до квартири позивача, а саме до квартир АДРЕСА_3 .
04.01.2022 року ОСОБА_2 написав заяву на ім`я голови ОСББ з проханням повідомити мешканців квартири АДРЕСА_4 щодо проведення 10.01.2022 року в першій половині дня робіт по відновленню газопостачання до квартири АДРЕСА_3 , оскільки їх неодноразові звернення до ОСОБА_1 демонстративно ним були проігноровані.
Однак, 10.01.2022 року ОСОБА_1 знову відмовився впускати до своєї квартири працівників АТ “Дніпрогаз”. про що було складено акт про не допуск у квартиру працівників АТ “Дніпрогаз”, за участю голови ОСББ “Янтарна, 42” та майстра представника АТ “Дніпрогаз”, підписаний також членами ОСББ.
31.01.2022 року позивач звернувся письмово в АТ “Дніпрогаз” з питанням щодо можливості підключення до його квартири газопостачальної труби в обхід квартири відповідача та 03.02.2022 року отримав відповідь АТ “Дніпрогаз”, згідно якої йому було повідомлено, що для вирішення порушеного питання з проведення робіт (реконструкції системи газопостачання) він має можливість звернутися до власника (балансоутримувача/управителя) будинку, який в свою чергу повинен звернутися із письмовим зверненням та відповідними статутними документами до 104.ua Клієнтського простору за адресою АДРЕСА_5 для укладення договору на виготовлення технічних умов на реконструкцію внутрішньобудинкової системи газопостачання, вартість послуги визначається в кожному конкретному випадку окремо, відповідно до проектного рішення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, окрім іншого, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг (п. п. 1, 3 ч. 1ст. 6 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).
У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5)припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Згідно пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Відповідно до п. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно зі ч.1 та ч.2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу"постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Відповідно до п. 1ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу"державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.
Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496та зареєстрованими в Міністерстві Юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (з послідуючими змінами та доповненнями).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, за п. 6.2 якого постачальник зобов`язується забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що листами АТ «Дніпрогаз» підтверджується необхідність потрапити у квартиру відповідача для відновлення газопостачання в квартирі позивачів.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.
Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Доводи викладені в апеляційній скарзі аналогічні доводам, які зазначені ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву, які були досліджені при розгляді справи у суді першої інстанції, а тому вони не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). 
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта 

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида