Справа № 306/982/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2022                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 ( десять ) діб.
Строк адміністративного арешту десять діб обчислювати після набуття законної сили постанови, з дня затримання ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 496,20 грн. 
       Відповідно до постанови, - 21 травня 2022 року біля 23.30 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) вчинив сварку з своїм батьком ОСОБА_2 , під час якої ображав його нецензурними словами та виганяв з будинку, чим саме повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.
       Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
В судові засідання на 15.08.2022 року та 10.10.2022 року ОСОБА_1 не з’явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. 

Інформація про дату та час розгляду справи, а також оголошення про виклик їх в судове засідання із зазначенням дати та часу судового засідання розміщено на офіційному сайті Закарпатського апеляційного суду. 

На мобільний номер телефона ОСОБА_1 було направлено електронне повідомлення про виклик в судові засідання в якому зазначалися час та місце проведення. Заяви про відкладення розгляду справи на 14.00 год. 10.10.2022 року не надходило.

       Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази: - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №450753 від 14.06.2022 року, - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.05.2022 року, - письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , правопорушника ОСОБА_1 та очевидців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 22.05.2022 року, - копії постанов від 19.01.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП та 13.10.2021 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Позиція апелянта, яку він висловив у апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП та адміністративне стягнення накладено у межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

              Суддя Т.Ю. Бисага