ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року 
м. Київ
cправа №  918/887/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова  Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю., 
секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Громадської організації «Ветеранів та інвалідів Рівненщини «Незламний» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 (колегія суддів: Грязнов В. В., Бучинська Г. Б., Розізнана І. В.) 
у справі за позовом Громадської організації «Ветеранів та інвалідів Рівненщини «Незламний» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, про визнання протиправним та скасування наказу та визнання укладеним договору,
за участю представників:
позивача - Терещенко О. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          У жовтні 2021 року Громадська організація «Ветеранів та інвалідів Рівненщини «Незламний» (далі - ГО «Незламний») звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - РВ ФДМУ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, про визнання протиправним і скасування наказу відповідача від 09.08.2021 № 841 та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 06.12.2018 № 1656-2018 щодо його продовження без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження примірних договорів оренди державного майна» від 12.08.2020 №  820 у редакції, доданій до позовної заяви.
2.          На обґрунтування позовних вимог ГО «Незламний» послалася на необґрунтовану відмову РВ ФДМУ у продовженні вищевказаного договору та протиправність оспорюваного наказу останнього.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.          06.12.2018 між РВ ФДМУ як орендодавцем та ГО «Незламний» як орендарем строком на два роки одинадцять місяців - з 06.12.2018 по 06.11.2021 включно укладено договір оренди державного майна № 1656-2018, предметом якого є нерухоме майно: виробничі приміщення адмінбудинку літ.«А-4», реєстровий №  21085555.111.АААБВЖ936 загальною площею 1418,7 кв. м, інвентарний №  101301001, розташованого за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул.  Кавказька, 7, що перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області. 
4.          10.09.2019 між сторонами укладено договір про внесення змін до пунктів 2.2, 6.5, 10.7 цього договору. 
5.          06.08.2021 ГО «Незламний» звернулася до РВ ФДМУ з листом про продовження терміну дії вищевказаного договору та надала звіт про оцінку майна.
6.          Натомість РВ ФДМУ повідомило про прийняття рішення про відмову у продовженні цього договору, оформленого наказом від 09.08.2021 № 841, який позивач вважає протиправним.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
7.          21.12.2021 Господарський суд Рівненської області ухвалив рішення про часткове задоволення позову; визнав протиправним (незаконним) і скасував оспорюваний наказ; визнав продовженим на п`ять років договір оренди державного майна від 06.12.2018 без проведення аукціону; відмовив у задоволенні позову у частині визнання продовженим цього ж договору шляхом викладення його в новій редакції.
8.          З урахуванням існуючого спору між сторонами про зменшення розміру орендної плати на 50 відсотків унаслідок карантинних обмежень і незначного розміру заборгованості з орендної плати суд першої інстанції дійшов висновку про його скасування внаслідок відсутності належного обґрунтування наказу РВ ФДМУ від 09.08.2021 № 841. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність укладення договору в новій редакції, посилаючись на те, що сторони вільні у виборі умов договору, тоді як укладення договору в редакції позивача буде порушенням прав відповідача. Натомість визнав обґрунтованою позовну вимогу про продовження дії договору оренди. При цьому суд першої інстанції зазначив, що зміст договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 06.12.2018 № 1656-2018 суперечить законодавству. До того ж матеріали справи не містять доказів надіслання ГО «Незламний» договору у новій редакції з відповідними пунктами РВ  ФДМУ. 
9.          24.05.2022 Північно-західний апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою скасував це рішення місцевого господарського суду й ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.
10.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зауважив на відсутності у відповідача правових підстав для продовження договору оренди державного майна у зв`язку з наявністю прострочки сплати орендних платежів понад три місяці. Спростував посилання суду першої інстанції на судове рішення у справі № 918/834/21 про відмову у задоволенні позову ГО  «Незламний» про стягнення з РВ ФДМУ 199 084,86 грн, що становить 50 % орендної плати унаслідок карантинних обмежень, яке станом на день ухвалення судом першої інстанції рішення не набрало законної сили, на тій підставі, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 це рішення залишено без змін. На підсумку апеляційний господарський суд зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно наявності підстав для продовження спірного договору без проведення аукціону та скасування оспорюваного наказу. Отже, висновок апеляційного господарського суду про відповідність чинному законодавству наказу РВ ФДМУ зумовило відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання договору оренди укладеним. Крім того, додатковим аргументом для відмови у позові суд апеляційної інстанції вказав на те, що, заявивши вимоги про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 06.12.2018 № 1656-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом укладення в новій редакції) у запропонованій позивачем редакції, яка відрізняється від умов договору 2018 року, позивач не надав доказів направлення РВ ФДМУ примірників додаткової угоди чи договору про внесення змін до договору оренди і фактично просить суд визнати укладеним новий договір оренди спірних приміщень, тоді як у зверненні від 06.08.2021 № 06/08-21 було заявлено вимогу продовжити строк дії цього договору. До того ж стаття 18 Закону України від 03.10.2019 «Про оренду державного та комунального майна» передбачає можливість саме продовження вже існуючого договору оренди, а не укладення нового договору без аукціону.
Короткий зміст касаційної скарги
11.          У липні 2022 Громадська організація «Ветеранів та інвалідів Рівненщини «Незламний» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати цю постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.
12.          Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України. Вважає, що Північно-західний апеляційний господарський суд неправильно застосував частину третю, абзац перший частини четвертої, частини шосту, сьому статті 18 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», пункти 134, 141, 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 483, за відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
13.          Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. На переконання РВ ФДМУ ця справа є малозначною, а тому судові рішення у ній не підлягають касаційному оскарженню. В оспорюваному наказі РВ ФДМУ відсутні конкретні факти щодо дат прострочення заборгованості, тому він є необґрунтованим.
Позиція Верховного Суду
14.          Причиною спору у цій справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання протиправним і скасування рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна від 06.12.2018 № 1656-2018, оформленого наказом РВ ФДМУ від 09.08.2021 №  841, визнання укладеним договору про внесення змін до цього договору оренди щодо його продовження без проведення аукціону шляхом викладення в новій редакції.
15.          У цій справі суд апеляційної інстанції встановив законність рішення РВ ФДМУ про відмову в продовженні договору оренди державного майна від 06.12.2018 № 1656-2018, оформленого наказом РВ ФДМУ від 09.08.2021 № 841, з огляду на наявність у орендаря заборгованості, що в силу Закону України від 03.10.2019 «Про оренду державного та комунального майна» виключає обов`язок орендодавця продовжувати з ним орендні правовідносини.
16.          Згідно з приписами частин третьої, четвертої та шостої статті 18 Закону України від 03.10.2019 «Про оренду державного та комунального майна», введеного в дію 01.02.2020, який відповідно до Прикінцевих та перехідних положень застосовується до цих правовідносин, договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування. Будь-яке рішення, передбачене частиною 4 цієї статті, приймається з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, на підставі довідки балансоутримувача, в якій зазначається інформація про: наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки; факти суттєвого (більше ніж на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів; результати перевірок, які балансоутримувач та/або орендодавець здійснювали протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем заходи для припинення порушення або про те, що порушення тривало і після строку, визначеного орендодавцем або балансоутримувачем для усунення порушення. Строк на усунення виявлених порушень не може перевищувати 30 календарних днів з дати отримання орендарем відповідного припису. Порядком передачі майна в оренду можуть бути встановлені додаткові вимоги до довідки балансоутримувача та порядку її подання.
17.          Відповідно до частини сьомої статті 18 цього ж Закону договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.
18.           За приписами статті 19 цього ж Закону рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.
19.          Крім того, у пунктах 143, 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, міститься застереження стосовно права орендаря звертатися до орендодавця із заявою про продовження договору оренду, а саме: якщо чинний орендар має заборгованість зі сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості. Рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим статті 4 цього Закону. 
20.          У разі прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди на підставі необхідності майна для власних потреб балансоутримувача, здійснюються дії, передбачені пунктом 142 цього Порядку. Якщо рішенням представницького органу місцевого самоврядування встановлено, що рішення про продовження договору оренди або про відмову у продовженні приймаються представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом, відповідні рішення приймаються протягом шестидесяти робочих днів з дати отримання заяви орендаря про продовження договору. Неприйняття протягом зазначеного строку одного з зазначених рішень представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом вважається прийняттям ним рішення про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем.
21.          Рішення про оголошення аукціону та оголошення про проведення аукціону на продовження договору оренди оприлюднюються орендодавцем в електронній торговій системі протягом десяти робочих днів з дати прийняття такого рішення. У межах зазначеного строку орендодавець може переглянути умови та додаткові умови (у разі наявності) оренди майна згідно з пунктами 51 та 54 цього Порядку з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 146.
22.          Як установлено судом апеляційної інстанції, 06.08.2021 ГО «Незламний» зверталася до РВ  ФДМУ з проханням продовжити термін дії вищевказаного договору. Утім, позивач допустив прострочення орендної плати понад три місяці (з березня по липень 2021 року), що стало підставою для відмови у продовжені договору оренди. До того ж апеляційний господарський суд установив відсутність доказів сплати позивачем орендних платежів протягом цього періоду та відповідно дійшов обґрунтованого висновку про відповідність вимогам статті 19 вищевказаного Закону рішення відповідача про відмову у продовженні договору оренди.
23.          Поряд з цим суд апеляційної інстанції спростував посилання місцевого господарського суду на судове рішення у справі № 918/834/21 про відмову у задоволенні позову ГО  «Незламний» про стягнення з РВ ФДМУ 199 084,86 грн, що становить 50 % орендної плати унаслідок карантинних обмежень, яке станом на день ухвалення судом першої інстанції рішення не набрало законної сили, на тій підставі, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 це рішення залишено без змін.
24.          З урахуванням цих обставин суд апеляційної інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, правильно зазначив про відсутність у РВ ФДМУ правових підстав для продовження спірного договору без проведення аукціону, у зв`язку з чим оспорюваний наказ відповідача від 09.08.2021 № 841 «Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди» відповідає вимогам чинного законодавства, що зумовило обґрунтування висновку апеляційного господарського суду про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог. 
25.          Крім того, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, позовні вимоги про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 06.12.2018 №  1656-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом укладення в новій редакції) є безпідставними, оскільки запропонована позивачем редакція відрізняється від умов попереднього договору, тоді як доказів направлення орендарем орендодавцеві примірників додаткової угоди чи договору про внесення змін до договору оренди ГО «Незламний» не надала. До того ж положення статті 18 Закону України від 03.10.2019 «Про оренду державного та комунального майна» передбачають можливість саме продовження вже існуючого договору оренди, а не укладення нового договору без аукціону.
26.          Додатково слід зазначити про те, що колегія суддів не вбачає підстав для надання висновку щодо питання у застосуванні пунктів 134, 141, 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №  483, оскільки суд апеляційної інстанції під час перегляд судового рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не застосовував ці положення унаслідок відмови в позові з інших підстав.
27.          При цьому Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарським судом апеляційної інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини другої статті 300 ГПК України.
28.           Крім того, аналізуючи питання щодо обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
29.          У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 та частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
31.          За вказаних обставин Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури без задоволення, а судових рішень попередніх інстанцій - без змін через відсутність підстав для їх скасування.
Судові витрати
32.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Громадської організації «Ветеранів та інвалідів Рівненщини «Незламний» залишити без задоволення.
2.          Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 у справі №  918/887/21 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський 

Суддя                                                                                                    В. Ю. Уркевич