КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
02 вересня 2022 року
 
справа № 368/934/20
 
провадження № 22-ц/824/3049/2022            
                         
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
відповідач - ОСОБА_1   
 
  розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Ул`яновської О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.02.2014 року у розмірі 10139,55 грн та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 
Заочним рішенням Макарівського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду представник банку подала апеляційну скаргу.
В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим засвідчено згоду, що анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, а тому був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків. Відповідач після отримання картки  здійснив дії щодо проведення її активації, користувався нею та отримував кредитні кошти, що свідчить про укладеність між сторонами кредитного договору. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано виписку із банківської картки, з якої вбачається користування відповідачем кредитними коштами. Представником банку зазначено, що прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, однак не погашено, або погашено не в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що відповідачем не спростовано факт укладеного кредитного договору та ознайомлення із його умовами. Вважає, що суд першої інстанції також безпідставно відмовив у стягненні з відповідача прострочених відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України  дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. 
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 21.02.2014 року з метою отримання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 26000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 25.02.2021 рік у розмірі 10139,55 грн, яка складається з:
8202,49грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі:
0,00  грн - заборгованість за поточним тілом кредиту;
8202,49 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
0,00 грн - заборгованість за відсотками;
1937,06 грн - заборгованість за простроченими відсотками;
0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України;
0,00 грн - нарахована пеня;
0,00 грн - нарахована комісія.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження позовних вимог представником банку до позовної заяви додано анкету-заяву, розрахунок заборгованості, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, виписку про рух коштів, паспорт споживчого кредиту.
Із наданої банком виписки про рух коштів на картковому рахунку за період з 26.02.2018 р. по 01.12.2020 р. вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, разом із тим, ОСОБА_2 було  знято кошів у розмірі 29 543,43, водночас поповнено картковий рахунок на суму 31 150,00 грн, що свідчить про відсутність заборгованості у відповідача за тілом кредиту. 
Так, анкета-заява від 21.02.2014 року містить особисту інформації клієнта - ОСОБА_1 , в ній також зазначено вид картки, який останній бажає отримати, а саме: «зарплатний пакет». Однак, анкета-заява не містить відомостей умов про розмір кредитного ліміту, процентної ставки, встановлення відповідальності за порушення зобов`язання.
Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору.
Посилання апелянта на паспорт споживчого кредитну як на підтвердження факту ознайомлення відповідача із умовами кредитування, зокрема із процентною ставкою, судом не приймається, з огляду на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20).
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем  не спростовано факт укладення кредитного договору та наявність кредитної заборгованості, судом відхиляться, оскільки вказана обставина  не звільняє банк від обов`язку доводити свої позовні вимоги відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заочне рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно  до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,- 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
            Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач      
                                                              
Судді