ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2022 р.           Справа№ 910/13824/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 

при секретарі судового засідання Токар Т.Г.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.08.2022
розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021
у справі №910/13824/21 (суддя Сташків Р.Б.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго"                                                 
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 285 599, 47 грн.           
В судовому засіданні 04.08.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

                                                                      ВСТАНОВИВ:

          Короткий зміст позовних вимог
В серпні 2021 Приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго"  звернулось до Господарського суду м.Києва про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 285 599, 47 грн.      у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №0422-07012 від 03.03.2020 щодо вчасної оплати послуг, які були передані згідно акта №13 від 31.07.2020.
Відповідач проти вимог позову заперечив у повному обсязі, у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що вартість послуг за актом №13 від 31.07.2020 у сумі 174215677,64 грн. ним було сплачено в межах визначених Договором №0422-07012 від 03.03.2020 строків, враховуючи, зокрема, що оригінал останньої сторінки розшифровки до акта №13 від 31.07.2020 ним було отримано лише 20.08.2020 та саме з цієї дати слід рахувати початок строку на сплату послуг.
У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, оскільки останнім було підписано акт №13 від 31.07.2020 без зауважень та повернуто підписаний примірник позивачу, а розшифровка до акту не відноситься до первинного документу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21 позов задоволено. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" 285 599,47 грн. пені та 4  283,99 грн. судового збору.
          Задовольняючи заявлені позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з доведеності та обґрунтованості розміру заявлених вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 09.12.2021 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, суд визнав встановленими обставини, що мають значення для справи і не були доведені, суд виклав в рішенні висновки, що не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного: 
- судом необґрунтовано відхилено доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення пені, оскільки оплата за надані позивачем послуги була здійснена відповідачем в строк, передбачений договором, враховуючи отримання 20.08.2020 останньої сторінки розшифровки до акту №13 приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності від 31.07.2020.
- розмір штрафних санкцій є необґрунтовано великим у порівнянні із повною відсутністю збитків позивача, ніяких негативних наслідків для господарської діяльності позивача, спричинених несвоєчасною оплатою відповідачем вартості допоміжних послуг, не настало, стягнення з відповідача сум штрафних санкцій є невиправданим додатковим прибутком позивача та одночасно непомірним тягарем для відповідача, звертаючи увагу на наявність усталеної судової практики щодо реалізації судами ч.3 ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує  доводи апеляційної скарги відповідача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13824/21.
Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
19.01.2022 матеріали справи №910/13824/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 залишено апеляційну скаргу без руху з огляду на неподання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Надано скаржнику строк не більше семи днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.
03.02.2022 від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжне доручення №233 від 03.12.2021 про сплату 6425,99 грн. судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 поновлено Приватному   акціонерному товариству "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21, розгляд справи призначено на 24.03.2022.
Проте, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Отже, судове засідання 24.03.2022 у справі №910/13824/21 не відбулося.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21 на 14.07.2022.
В судовому засіданні апеляційної інстанції 14.07.2022 представники сторін висловили свою думку з приводу розгляду справи під час оголошеної повітряної тривоги в місті Києві.
Представник відповідача заперечував щодо розгляду справи під час оголошеної повітряної тривоги.
Відповідно до статті 8 Конституції України та частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «ФПК «ГРОСС» проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «Гержик проти України») суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Смірнова проти України»).
З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, та врахування думки представника відповідача, який заперечував проти розгляду справи під час оголошеної повітряної   тривоги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі оголошено перерву на 04.08.2022.

Явка представників сторін
Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.
В судовому засіданні 04.08.2022 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.
Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.08.2022 заперечували щодо доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції
03.03.2020 Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (ОСП) було акцептовано заяву-приєднання Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (ПДП) та, як наслідок, між сторонами було укладено договір про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності з ідентифікатором договору 0422-07012 (далі - Договір).
Пунктом 1.2 Договору обумовлено, що ПДП зобов`язується надавати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі - ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання), резервів відновлення частоти (вторинне регулювання) і резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього Договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надані ДП відповідно до умов цього Договору та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку).
Пунктом 6.2 Договору визначено, що ПДП складає та направляє ОСП два примірники підписаного зі своєї сторони Акта приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (далі - Акт) до 08 числа місяця, наступного за тим, у якому такі послуги надавались.
Пунктом 6.3 Договору обумовлено, що ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує Акт протягом трьох робочих днів з дати його отримання від ПДП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені.
Пунктом 6.4 визначено, що ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 10 робочих днів після підписання Сторонами Акта або з дати направлення Акта ПДП на адресу ОСП (у випадку непідписання або ненаправлення Акта, або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.
Отже, умовами Договору сторони погодили строки виконання ОСП зобов`язань з оплати наданих послуг ПДП, а саме протягом 10 робочих днів з дати направлення Акта.
Позивач зазначає, що за результатами узгоджених обсягів та сум, відповідно до Договору, ним як ПДП, протягом періоду з 01.07.2020 по 29.07.2020 було передано, а Відповідачем як ОСП, прийнято без будь-яких зауважень та заперечень допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності у частині забезпечення резерву в об`ємі - 283405 МВт, на загальну вартість - 174215677,64 грн., з яких вартість (без ПДВ) - 145179731, 37 грн. та податок на додану вартість - 29035946,27 грн.
07.08.2020  позивач листом № 25-1/3228 надіслав підписані зі свого боку акти приймання-передачі допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності за договором № 0422-07012 від 03.03.2020, зокрема, акт № 13 від 31.07.2020 про приймання-передачі допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності у частині забезпечення резерву в об`ємі - 283405 МВт, на загальну вартість 174215677,64 грн.
Позивач вказує на те, що відповідно до умов п. 6.4 Договору крайнім днем з оплати послуг наданих за актом №13 від 31.07.2020 є 21.08.2020, тоді як відповідачем було фактично здійснено оплату за цим актом лише 27.08.2020.
У зв`язку з прострочення відповідачем строку на оплату послуг, наданих за актом №13 від 31.07.2020, позивач нарахував пеню на суму простроченого платежу (174215677,64 грн.) на підставі п. 6.5 Договору та звернувся до суду із даним позовом про стягнення 285 599,47 грн. пені.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує на те, що ним були отримані від позивача разом з листом від 07.08.2021 акти приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності №№12,13,14 та 15 від 31.07.2020 за липень 2020 року, однак враховуючи розбіжності за даними моніторингу надання допоміжних послуг відповідач надіслав позивачу скоригований акт приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти потужності №12 від 31.07.2020 для розгляду та підписання.    
Відповідач стверджує, що ним було здійснено оплату у сумі 174215677,64 грн. згідно акту №13 від 31.07.2020, оскільки згідно реєстру приймання передачі оригіналів документів позивач лише 20.08.2020 здійснив заміну останньої сторінки розшифровки до акту №13 від 31.07.2020. А тому, відповідач вважає, що ним здійснено таку оплату у межах визначених умовами Договору строків.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).
Спір у даній справі виник у зв`язку з несвоєчасним, на думку позивача, виконанням відповідачем обов`язку щодо оплати вартості за допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності у частині забезпечення резерву відповідно до акту №13 від 31.07.2021.
Судом правильно встановлено, що позивач листом від 07.08.2020 №25-1/3228 направив відповідачу підписані зі свого боку акти приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності за Договором за липень 2020 року, у тому числі і акт №13 від 31.07.2020.
Відповідач у свою чергу без заперечень підписав акт №13 від 31.07.2020 і повернув його листом вих. № 01/29321 разом з іншими актами. Розбіжності (неправильно надані обсяги надання аРВЧс) були знайдені відповідачем лише у акті №12, який не відноситься до предмету спору у даній справі, і останній просив позивача виправити ці неточності.
З тверджень позивача вбачається, що відповідач усно звернувся до позивача із проханням внести коректурні зміни ціни (середньозваженої) у рахунку-фактурі №000000013 від 31.07.2020 та останній сторінці розшифровки до акту №13 за липень 2020 року в частині точності кількості знаків після коми: замість двох знаків після коми, було зазначено середньозважену ціну з точністю дев`яти знаків після коми. Позивач зазначає, що такі коригування точності середньозваженої ціни не впливає на суму вартості наданих послуг по акту №13 від 31.07.2020.
Таким чином, позивач повернув відповідачу останню сторінку розшифровки до акту №13 від 31.07.2020 по реєстру від 20.08.2020, що підтверджується копією витягу із відповідного реєстру.
Судом правомірно відхилено заперечення відповідача, що строк на оплату ним вартості наданих послуг за актом №13 від 31.07.2020 має рахуватися з 20.08.2020, тобто з моменту отримання останньої сторінки розшифровки до акту №13 від 31.07.2020, враховуючи наступне.
Так, за умовами Договору сторони погодили строки виконання ОСП зобов`язань з оплати наданих послуг ПДП, а саме протягом 10 робочих днів з дати направлення Акта.
З наявних у справі доказів вбачається, що акт №13 від 31.07.2020 було направлено позивачем 07.08.2020 і відповідач без зауважень його підписав, що останнім не заперечується, у такому випадку строк на оплату послуг за цим атом має рахуватися з наступного робочого дня після направлення акту, тобто з 10.08.2020. Таким чином крайнім днем до якого відповідач мав би сплатити вартість наданих послуг за актом №13 від 31.07.2020 є 21.08.2020 (включно).
При цьому складені розшифровки до акта не відносяться до первинного документа , а саме до акта №13 за липень 2020, оскільки лише розшифровують вартість послуг, зазначених у акті №13 за липень 2020, а тому не впливають на можливість відповідача виконати взяті на себе зобов`язання належним чином.
Надання інших документів для здійснення розрахунків між сторонами, окрім акта приймання-передачі наданих допоміжних послуг, не створює юридичних наслідків для сторін договору та не є підставою для зміни обчислення строків виконання зобов`язання за договором.
Підпунктом 1 п. 7.4 Договору на ОСП покладено обов`язок здійснювати своєчасно та в повному обсязі оплату ДП на умовах, визначених цим Договором.
Разом з тим, чинним законодавством України та Договором передбачена відповідальність за невиконання (неналежне виконання) ОСП своїх зобов`язань.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пеня, штраф).
Отже виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України (ч. 1 ст. 199 ГК України).
Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень ч. 1 ст. 546 ЦК України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а ч. 2 ст. 546 ЦК України визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений ст. 627 ЦК України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені ч. 1 ст. 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частина 2 ст. 231 ГК України вказує, що за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Пунктом 6.5 Договору визначено, що у випадку порушення строків розрахунків відповідно до Правил ринку та/або цього Договору ПДП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день прострочення) за кожен день такого прострочення у порядку, передбаченому ГК України.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було здійснено оплату наданих послуг у сумі 174215677,64 грн. за актом №13 від 31.07.2020 з простроченням 10 денного (робочі дні) строку з дня направлення йому відповідного акту, а тому до нього підлягає застосуванню п. 6.5 Договору та ч. 2 ст. 231 ГК України.
Позивачем надано розрахунок пені за порушення строку виконання зобов`язання на суму прострочення 174215677,64 грн. та у період з 21.08.2020 по 27.08.2020 нараховано 285599,47 грн.
Розрахунок пені колегією суддів перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а тому з відповідача підлягає стягнення пеня за порушення ним строків з оплати наданих послуг по Договору за актом №13 від 31.07.2020 у сумі 285 599,47 грн.
Посилання апелянта на те, що розмір штрафних санкцій є необґрунтовано великим у порівнянні із повною відсутністю збитків позивача, ніяких негативних наслідків для господарської діяльності позивача, спричинених несвоєчасною оплатою відповідачем вартості допоміжних послуг, не настало, стягнення з відповідача сум штрафних санкцій є невиправданим додатковим прибутком позивача та одночасно непомірним тягарем для відповідача, з посиланням на реалізацію судами ч.3 ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України, не свідчать про наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного у справі судового рішення, оскільки їм вже було надано належну оцінку судом першої інстанції і такі не спростовують зроблених судом висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 285 599,47 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.
Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21.
У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                                                          ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21 залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/13824/21 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».
4. Матеріали справи №910/13824/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 18.10.2022 після виходу суддів колегії з відпустки та відрядження.
Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко