ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 р. 	Справа № 520/9970/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 14.09.21  по справі № 520/9970/21
за позовом                Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  
до                Головного  управління Держпродспоживслужби в Харківській області                        
про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,  звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу № 5.0-26 від 12.04.2021, №5.0-27 від 12.04.2021 та № 5.0-28 від 12.04.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області до ФО-П ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021р. адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування постанов задоволено. Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу №5.0-26 від 12.04.2021, №5.0-27 від 12.04.2021 та № 5.0-28 від 12.04.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області до ФО-П ОСОБА_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що  рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм матеріального та процесуального права . Зазначає, що позивачем було допущено відповідача до проведення перевірки у зв`язку з чим судом не встановлено протиправності дій відповідача по проведенню перевірки. Судом встановлено факт невідповідності продукції Технічному регламенту, що підтверджується матеріалами перевірки та не заперечується позивачем по справі. Зі змісту рішень Головного управління про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вбачається, що вони містять конкретний обмежувальний захід усунення формальної невідповідності, проте оскаржувані рішення не містять переліку дій, які мав виконати позивач з метою усунення невідповідності. Зазначає, що позивачем було надано посадовим особам Головного управління повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів року разом з копіями документів, які не дають змоги встановити (ідентифікувати) найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. Вказує, що надані повідомлення та копії документів не дають змоги встановити найменування та місцезнаходження виробника, тому відповідно до Закону №2735-VI виконання рішення не може бути визнано результативним. Отже, Головним управлінням дотримано вимоги чинного законодавства України. З огляду на вищевикладене, просить апеляційну скаргу задовольнити, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області відмовити у повному обсязі.
Також, від Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до суду надійшли письмові пояснення по справі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, прохав залишити скаргу без задоволення, а судове рішення від  без змін. 
Також від позивача та відповідача, до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Відповідачем по справі було подано до Другого апеляційного адміністративного суду засобами поштового зв`язку клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, а також за допомогою системи "Електронний суд" заяву  про розгляд справи в порядку письмового провадження, в яких останній повідомив  про те, що не заперечує щодо можливості розгляду справи у порядку письмового провадження.
Також, представником позивача було направлено на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду листа, який містив кваліфікований електронний підпис, в якому вказаний представник прохав провести розгляд справи №520/9970/21 у порядку письмового провадження.
З огляду на приписи п.1 ч.1 ст.311 КАС України, відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також наявність наведених вище заяв (клопотань),  суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження. 
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 19.02.2021 року головними спеціалістами відділу ринкового та метрологічного нагляду Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі наказу та Направленням на проведення перевірки було здійснено планову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_1 , який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . магазин «АКСЕСУАРИ ТЕЛЕФОНИ «МОХОМ».
Внаслідок здійсненого заходу перевірки було складено Акт перевірки характеристик продукції яким були закріплені порушення вимог законодавства, а саме:
«В ході проведення планової перевірки характеристик продукції в магазині «АКСЕСУАРИ ТЕЛЕФОНИ «МОХОМ» за адресою: АДРЕСА_1 . встановлено введення в обіг продукції на ринку, а саме: Згідно наданих накладних (реалізація № ЦУ-33898 від 20.12.2020 та прибуткова накладна № 41 від 10.02.2021) неможливо встановити походження продукції та ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив їм дану продукцію, виходячи з вищевикладеного розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг:
1.Мікрофон караоке НОСО ВКЗ Cool Sound KTV (внутрішній артикул магазину 20592). На пакуванні, документах та на радіообладнанні не має маркування знаком відповідності технічному регламенту, не має інструкції та інформації про безпеку, складені згідно з вимогами законодавства про порядок застосування мов. Не зазначено на пакуванні, документах, радіообладнанні найменування імпортера та контакт, поштову адресу імпортера.
2.Зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 20 2 in 1. Micro USB 5V. 2.4 A(внутрішній артикул магазину 5765) без нанесення на електрообладнання, на його інформаційну табличку з технічними даними на пакуванні та супровідних документах знаків відповідності технічним регламентам. Не має інструкції та інформації про безпеку, складені згідно з вимогами законодавства про порядок застосування мов. Не зазначено на пакуванні, документах, радіообладнанні найменування імпортера та контакту, поштову адресу імпортера.
3.Зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 30 2 in 1. Micro USB 5V. 2.4 А(внутрішній артикул магазину 5786) без нанесення на електрообладнання, на його інформаційну табличку з технічними даними на пакуванні та супровідних документах знак відповідності технічним регламентам. Не має інструкції та інформації про безпеку, складені згідно з вимогами законодавства про порядок застосування мов. Не зазначено на пакуванні, документах, радіообладнанні найменування імпортера та контакту, поштову адресу імпортера.
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів було встановлено обмеження падання продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту, а саме: усунення формальної невідповідності, було обмежено введення в обіг Мікрофон караоке 110С0 ВКЗ Cool Sound KTV (внутрішній артикул магазину 20592).
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів було встановлено обмеження надання продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту, а саме: усунення формальної невідповідності, було обмежено введення в обіг зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 30 2 in 1. Micro USB 5V. 2.4 А (внутрішній артикул магазину 5786).
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів було встановлено обмеження надання продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту, а саме: усунення формальної невідповідності, було обмежено введення в обіг зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 20 2 in 1, Micro USB 5V. 2.4 А (внутрішній артикул магазину 5765).
Актом перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів головними спеціалістами відділу ринкового та метрологічного нагляду Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі Наказу та Направленням на проведення перевірки була встановлена ступінь виконання вимог законодавства за Рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів як «невиконане» та складено Протокол про виявлені порушення вимог ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 07.04.2021.
Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Протокол про виявлені порушення вимог ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 07.04.2021 було надіслано ФО-П ОСОБА_1 рекомендованим листом, оскільки останній не міг бути присутнім на проведенні перевірки через стан здоров`я.
17.05.2021 ФО-П ОСОБА_1 отримав у поштовому відділенні Постанови від 12.04.2021 № 5.0-26. № 5.0-27. № 5.0-28. якими було накладено штрафи на останнього у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (НМДГ) у сумі 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.). 3000 (трьох тисяч) НМДГ у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча грн. 00 коп.) та 2000 (двох тисяч) (НМДГ) у сумі 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.) відповідно.
Отже, загальна сума штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з 2021 ФО-П ОСОБА_2 становить - 119 000.00 грн.
Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" від 02.09.2015 №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Відповідно до підпункту 7 пункту 7 Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду організовує розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду, затверджує секторальні плани ринкового нагляду, здійснює моніторинг виконання та перегляд таких планів.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції ".
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Згідно частини 1 статті 10 даного Закону ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Стаття 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначає повноваження органів ринкового нагляд.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: беруть участь у реалізації державної політики у сфері ринкового нагляду; організовують розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду, затверджують секторальні плани ринкового нагляду, здійснюють моніторинг виконання та перегляд таких планів; проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" заходами ринкового нагляду є: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: обмеження надання продукції на ринку; заборону надання продукції на ринку; вилучення продукції з обігу; відкликання продукції.
Відповідно до частини 5 статті 10 цього ж Закону повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, Законами України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Однак, суд звертає увагу, що згідно ч. ч. 1, 2 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.
Суд, вирішуючи заявлені позовні вимоги та надаючи правову оцінку правомірності проведення перевірок, виходить з наступного.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" посадові особи, які здійснюють контроль продукції, мають право проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та вибіркові обстеження зразків продукції.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.
Позивачем було допущено відповідача до проведення перевірки у зв`язку з чим судом не встановлено протиправності дій відповідача по проведенню перевірки.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду (частина 1 статті 24 Закону). Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.
Згідно з статтею 4 Закону №2735-VІ метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Факт невідповідності продукції Технічному регламенту підтверджується матеріалами перевірки та не заперечується позивачем по справі.
Рішеннями відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів було зобов`язано позивача, зокрема, вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами відповідно до законодавства України про ринковий нагляд і контроль продукції та вжити заходів щодо усунення її формальної невідповідності.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону №2735-VІ обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.
Частиною другою статті 34 Закону №2735-VІ передбачено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 34 Закону №2735-VІ у разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області були надіслані пояснення (повідомлення, заява).
В зазначених поясненнях позивач наголосив, що вжив всіх необхідних заходів на виконання рішень, а також зазначив, що позивач не є імпортером та не в змозі виконати вимоги пунктів Технічного регламенту радіообладнання, які передбачають обов`язки імпортерів; товар, який був предметом перевірки був знятий з продажу та надано підтверджуючі документи.
Аналізуючи матеріали справи, а також приписи чинного законодавства, яке регулює питання застосування позивача рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) заходів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом:
- приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);
- усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);
- тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Окрім того, як передбачено ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються:
1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення;
2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи;
3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій;
4) строк виконання рішення;
5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення;
6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.
Зі змісту рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вбачається, що вони містять конкретний обмежувальний захід усунення формальної невідповідності, проте оскаржувані рішення не містять переліку дій, які мав виконати позивач з метою усунення невідповідності.
В ході розгляду справи був підтверджений факт того, що позивач є виключно розповсюджувачем товару, який був предметом перевірки, та не в змозі усунути формальні невідповідності шляхом приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. № 355.
Однак, не зважаючи на це, позивачем як розповсюджувачем було вжито відповідні дії з метою приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. № 355.
Суд зазначає, що обов`язки розповсюджувачів товарів визначені п.п. 42 - 46 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 р. № 355.
Так, розповсюджувачі під час надання радіообладнання на ринку повинні діяти згідно з вимогами цього Технічного регламенту.
Перед наданням радіообладнання на ринку розповсюджувачі повинні перевірити, що радіообладнання має маркування знаком відповідності технічним регламентам, супроводжується документами, передбаченими цим Технічним регламентом, інструкціями та інформацією про безпеку, які складені згідно з вимогами законодавства про порядок застосування мов, і що виробник та імпортер виконали вимоги, зазначені у пунктах 20, 24-28 і 35 цього Технічного регламенту. Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що радіообладнання не відповідає суттєвим вимогам, він не повинен надавати радіообладнання на ринку до його приведення у відповідність з такими вимогами. Якщо зазначене радіообладнання становить будь-який ризик, розповсюджувач повинен повідомити про це виробнику або імпортеру, а також органам державного ринкового нагляду.
Розповсюджувачі повинні забезпечити, щоб умови зберігання чи транспортування радіообладнання, доки воно перебуває під їх відповідальністю, не ставили під загрозу відповідність такого радіообладнання суттєвим вимогам.
Розповсюджувачі, які вважають або мають підстави вважати, що радіообладнання, яке вони надали на ринку, не відповідає Технічному регламенту, повинні переконатися, що вжиті коригувальні заходи, необхідні для приведення радіообладнання у відповідність із зазначеними вимогами, а у разі потреби відкликати його або вилучити. Крім того, якщо радіообладнання становить ризик, розповсюджувачі повинні негайно інформувати про це органи ринкового нагляду та надати пояснення, зокрема інформацію про невідповідність і виконані коригувальні заходи.
На обґрунтований запит органу державного ринкового нагляду розповсюджувачі повинні надати йому інформацію та документацію (у паперовій або електронній формі), необхідні для демонстрації відповідності радіообладнання вимогам цього Технічного регламенту. На вимогу такого органу державного ринкового нагляду розповсюджувачі повинні співпрацювати з ним щодо будь-яких заходів, які вживаються для усунення ризиків, що становить радіообладнання, яке вони надали на ринку.
Суд наголошує, що позивачем як розповсюджувачем було вжито заходів щодо усунення невідповідностей товару Технічному регламенту радіообладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 р. № 355.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Частиною 2 статті 34 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк падати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
Повідомлення про виконання рішення подається суб`єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення.
Суб`єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.
Як вже зазначалося вище, позивачем було надано посадовим особам контролюючого органу повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів  разом з копіями документів.
Факт надання повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів визнається відповідачем в апеляційній скарзі.
В зазначених поясненнях позивач наголосив, що вжив всіх необхідних заходів на виконання рішень, а також зазначив, що позивач не є імпортером та не в змозі виконати вимоги пунктів Технічного регламенту радіообладнання, які передбачають обов`язки імпортерів; товар, який був предметом перевірки був знятий з продажу та надано підтверджуючі документи. 
Позивачем було надано сертифікат відповідності, меморіальний ордер, прибуткові накладні яким підтверджується придбання відповідної продукції. 
Проте, як вбачається з Акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Протоколу про виявлені порушення вимог ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 07.04.2021 відповідачем жодної оцінки наданим позивачем документам не надано .
Тобто, Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Протокол про виявлені порушення взагалі не містять будь-яких досліджень та оцінки документів, наданих позивачем, а також його пояснень. 
В Акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Протоколі про виявлені порушення взагалі                           не відображено, що позивачем було надане повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів року разом з копіями документів.
Суд зазначає, що під час вирішення питання про накладення штрафу, відповідач, згідно до положень ч. 2 ст.2 КАС України, серед іншого, повинен діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Апеляційний суд вважає, що відповідач приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, передусім, у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» повинен був надати аналіз повідомленню суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та за наслідками такого аналізу установити факт виконання або невиконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних)  на підставі поданих ФО-П ОСОБА_1 документів (пояснень  та долучених до цих пояснень доказів).
Колегія суддів звертає увагу, що суб`єктом владних повноважень не взято до уваги та не надано належної оцінки поданих суб`єктом господарювання матеріалів, які на думку позивача свідчать про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Тобто контролюючий орган не надавши оцінки наданим документам вказав в Акті перевірки про наявність вказаного порушення. 
Проте суд вважає, що надані позивачем документи є належними доказами та спростовують висновки перевіряючих.
Крім того, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, ФО-П ОСОБА_1 неодноразово звертався до адміністрації «UpDevice» з метою виправлення податкової документації, однак отримував відмову. 
Докази спілкування з представниками «UpDevice», в яких ФО-П Колодезев О.О. додано до матеріалів справи.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 у встановлений строк усунуто виявлені відповідачем порушення у об`єктивно можливий спосіб,  оскільки зазначена вище продукція, а саме : Мікрофон караоке 110С0 ВКЗ Cool Sound KTV, зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 30 2 in 1. Micro USB 5V. 2.4 А, зарядний пристрій МОХОМ MX - НС 20 2 in 1, Micro USB 5V. 2.4 А, які становили ризик для суспільства, були вилучені з продажу, що унеможливлює повернення цієї продукції на ринок, та внаслідок чого повністю досягнута мета, визначена Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Зазначений факт підтверджується поясненнями ГУ Держпродспоживслужби, які були подані до Другого апеляційного адміністративного суду. 
Відповідач зазначив, що ГУ Держпродспоживслужби встановлено, що  фактично продукція придбана з реалізації але не приведене у відповідність до встановлених вимог та не усунуто формально не відповідність.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) заходів є таким, що суперечать приписам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги  Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області є помилковими.
Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу  без задоволення, а судове рішення без змін.
З урахуванням того, що відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також враховуючи те, що ця справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України.
З урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області, текст вказаної постанови виготовлено 07.12.2022 року.   
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 по справі № 520/9970/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош