ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року	Львів	Справа № 460/16041/22 пров. № А/857/12216/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року  у справі №460/16041/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції – Зозуля Д. П.,
час ухвалення рішення – 11.07.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 11.07.2022 року,

                                                        в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради, в якому просив визнати протиправними  дії відповідача та скасувати повідомлення від 01 грудня 2021 року №08-7526 про повернення суми житлової субсидії за період з 01 лютого 2021 року по 31 жовтня 2021 року та зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива з 01 листопада 2021 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 11 липня 2022 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що його дружина за адресою домогосподарства не проживала та не проживає, доходу не мала та немає, тому його одруження ніяким чином не впливає на нарахований розмір субсидії по його субсидії. Зазначає, що не зловживав наданим йому правом на житлову субсидії, ніхто його не повідомляв про надання додаткових документів для призначення житлової субсидії. Вказує, що його дії були добросовісними та у нього не було умислу зі свідомого неподання відомостей щодо зміни у складі сімї зареєстрованого члена домогосподарства, який не проживає у домогосподарстві, тому надмірно отримані кошти у виді житлової субсидії не підлягають поверненню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідно до п.90 Положення №848 ОСОБА_1 мав би повідомити управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про зміни у складі сім`ї члена домогосподарства в 30 денний термін та подати нову заяву та декларацію, і при розгляді вказаних заяв та декларації при визначенні права на отримання субсидії/визначення розміру мали би враховуватися доходи дружини позивача. Однак позивачем не було повідомлено інформацію про реєстрацію шлюбу, тому це призвело до надмірного нарахування житлової субсидії за період з 01 лютого 2021 року по 31 жовтня 2021 року на суму 8719 грн 06 коп. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №49, відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 .
Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання від 23 грудня 2021 року № 77824 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання від 23 грудня 2021 року №77843, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Зі змісту акту про не проживання особи від 26 червня 2021 року вбачається, що за адресою   АДРЕСА_1 , у період з 12 січня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично не проживає. Відповідно до акту про не проживання особи від 26 червня 2021 року засвідчено, що за адресою   АДРЕСА_1 , в період з 12 січня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає.
На адвокатський запит від 17 березня 2022 року  відповідач повідомив, що починаючи з травня 2019 року для домогосподарства право на субсидію було  призначено автоматично, без повторного звернення. В результаті проведеної перевірки особової справи, інспектором встановлено, що 12 січня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб. Оскільки позивачем не було повідомлено інформацію відповідачу про реєстрацію шлюбу, тому житлова субсидія з 01 листопад 2021 року припинена.
Також, державним соціальним інспектором складений акт проведення перевірки особової справи №109145 одержувача соціальної допомоги, яким засвідчено, що ОСОБА_1 12 січня 2021 року зареєстрував шлюб, та зазначену інформацію у 30-денний термін в управління не повідомив.
Таким чином, листом від 01 грудня 2021 року №08-7526 позивачу повідомлено про виявлене порушення п.90 Положення №848 та запропоновано у термін до 30 січня 2022 року внести на рахунок управління суму надміру наданої субсидії в розмірі 8719,06 грн. Також, повідомлено, що оскільки позивачем не повернуто надміру перераховану субсидію, Департаментом було прийнято рішення про не призначення субсидії на наступний період. 
Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача щодо припинення виплати житлової субсидії, позивач звернувся з цим позовом у суд.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо прийняття рішення про припинення надання ОСОБА_1 житлової субсидії та рішення про повернення надміру виплачених коштів є правомірними, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач у визначений Положенням строк не повідомив відповідача про зміни у складі сім`ї члена домогосподарства, що вплинуло на можливість продовження отримання житлової субсидії.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.5 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-III (далі -№2017-ІІІ) державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.
За змістом ст.9 Закону №2017-ІІІ до державних соціальних нормативів належать: гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам; показники якості управління багатоквартирним будинком і надання комунальних послуг.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 19 листопада 2017 року №2189-VIII до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.
Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі – Положення №848).
Згідно з п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
За змістом абз.1 п.9 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
П.22 Положення №848 передбачає, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).
Відповідно до п.24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.
Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.
Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.
Згідно з п.30 Положення №848 для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.
За змістом п.90 Положення №848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо:
- зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств;
- зміни соціального статусу членів домогосподарства;
- зміни у складі сім`ї члена домогосподарства;
- зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання;
- зміни управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання;
- настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення;
- отримання ним або членом сім`ї особи із складу домогосподарства одноразово доходу у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (крім цільової благодійної допомоги, що надається на здобуття освіти, отримання медичних послуг, подолання наслідків стихійного лиха, аварій, епідемій та епізоотій загальнодержавного або місцевого характеру, екологічних, техногенних та інших катастроф у місцевостях, оголошених зонами надзвичайної екологічної ситуації; страхових виплат на медичну та соціальну допомогу; спадщини у вигляді нерухомого майна або основної його частини; гранту або стипендії на навчання);
- настання умов, за яких втрачається право на отримання субсидії на понаднормову площу житла.
Суд першої інстанції, проаналізувавши наведені вище правові норми, дійшов правильного висновку про, що приписами Положення №848 передбачено обов`язок громадянина, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про настання обставин, зокрема щодо зміни у складі сім`ї члена домогосподарства, а також подати заяву та нову декларацію за умови настання таких обставин для вирішення питання про продовження отримання житлової субсидії.
Відповідно до абз.5 п.119 Положення №848 за рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли:
- домогосподарству припинено надання житлово-комунальної послуги (послуг);
- громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг;
- у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії;
- громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
Як вбачається з матеріалів справи, з 27 червня 2018 року для домогосподарства ОСОБА_1 було  призначено субсидію, яка автоматично поновлювалася без повторного звернення.
При цьому, зі змісту акту проведення перевірки особової справи №109145 одержувача соціальної допомоги вбачається, що ОСОБА_1 12 січня 2021 року зареєстрував шлюб, та зазначену інформацію у 30-денний термін в управління не повідомив. Тобто, відповідачем встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 90 Положення №848, зокрема щодо неповідомлення щодо змін у складі сім`ї члена домогосподарства.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90  Положення №838 протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення, тому рішення відповідача щодо припинення виплати раніше призначеної субсидії є правомірним.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта про те, що у нього відсутній умисел щодо неповідомлення відділ соціального захисту, оскільки нормами згаданого вище Положення з моменту укладення шлюбу на позивача чітко покладено обов`язок щодо інформування  відповідача про такі зміни, чого позивачем зроблено не було.  При цьому,  факт не проживання дружини у складі його домогосподарства, не звільняє  від обов`язку інформування про зміни складу сім`ї, подачі заяви та нової декларації для вирішення питання про продовження надання житлової субсидії.
Матеріалами справи підтверджується, що листом №08-7526 від 01 грудня 2021 року позивачу повідомлено про виявлене порушення та запропоновано у термін до 30 січня 2022 року внести на рахунок управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради суму надмірно сплаченої субсидії.
Згідно з п.127 Положення №828 у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що відповідачем підставно припинено надання позивачу житлової субсидії, а також здійснено перерахунок суми призначеної субсидії  та визначено обсяг надміру виплачених коштів.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо прийняття рішення про припинення надання ОСОБА_1 житлової субсидії та рішення про повернення надміру виплачених коштів є правомірними, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач у визначений Положенням строк не повідомив відповідача про зміни у складі сім`ї члена домогосподарства, що вплинуло на можливість продовження отримання житлової субсидії.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 460/16041/22  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 21 листопада 2022 року.