ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/10714/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Коверзнев В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 листопада 2022 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач:                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Мєзєнцева Є.І.
                                                            Собківа Я.М.
При секретарі:                              Шепель О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради (далі - відповідач, Комісія), в якому просила:
- скасувати постанову Комісії про притягнення до адміністративної відповідальності від 12 серпня 2021 року, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу 6800 грн за продаж алкогольного напою неповнолітньому;
- закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову позивач посилається на відсутність доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 156 КУпАП, та на відсутність події правопорушення.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2021 року даний адміністративний позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2021 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2022 року у зв`язку із тим, що позивач заяву про поновлення строку звернення до суду разом із доказами поважності причин його пропуску під час пред`явлення позову не подавала, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності його пропуску.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року адміністративний позов у даній справі залишено без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, врахувавши позицію Верховного Суду у справі № 127/7446/19, зазначив, що використання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, альтернативного способу захисту своїх прав шляхом оскарження постанови про адміністративне правопорушення до вищестоящого органу, не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом про її оскарження. Реалізація такого права особи не є досудовим врегулюванням спору.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 11 серпня 2021 року була оскаржена позивачкою 16 серпня 2021 року, а саме - подано скаргу до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради. Вказана скарга розглянута 16 вересня 2021 року, після чого постанова оскаржена до суду - 23 вересня 2021 року, тобто, в межах десятиденного строку. Також зазначено, що подання скарги до органу, посадової особи вищого рівня не перешкоджає оскарженню цих рішень, дій чи бездіяльності до суду.
Виконавчий комітет Чернігівської міської ради подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, в якій скаржник просив скасувати її та залишити в силі ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року асаційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради задоволено, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року скасовано, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року у справі № 750/10714/21 залишено в силі.
В той же час, на виконання вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 червня 2022 року позов задоволено, скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 11 серпня 2021 року № 19/266 по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрито.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Чернігівської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та та залишити заяву ТОВ «ФК ФОРТ» без розгляду.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 від 25 квітнґя 2018 року зазначила, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю органу, а тому не може свідчити про порушення з його боку. Таку ж позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 щодо того, що належним повідомленням є відправлення рекомендованого листа.
Підтвердженням факту повідомлення сторін про розгляд справи щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення є накладні з відправленням рекомендованого листа № 16-02/306 ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1 ) 04 серпня 2021 року, а 07 вересня 2021 року повідомлення було вручене ОСОБА_1 . Також рекомендованим листом було надіслано повідомлення керівнику магазину «Біля площі» (ПН 215600426655). Натомість, відповідач не може і не має законодавчо закріпленого обов`язку контролювати безпосереднє отримання повідомлення, оскільки це залежить від роботи пошти, а не від суб`єкта владних повноважень. Виконавчий комітет Чернігівської міської ради вчасно, з дотримання законодавчо встановлених вимог, надіслав повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.
Таким чином, ОСОБА_1 була належно повідомлена про розгляд справи за її участі, повідомлення було надіслано рекомендованим листом на її дійсну поштову адресу, а отже посилання на неналежне повідомлення сторони у справі є безпідставним.
В той же час, не погоджуючись з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, якою скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2022 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, на реалізацію своїх процесуальних прав на касаційне оскарження, відповідачем 13 травня 2020 року було подано касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року поновлено Виконавчому комітету Чернігівської міської ради строк на касаційне оскарження постанови та відкрито касаційне провадження у справі № 750/10714/21.
22 червня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова ухвалено рішення по справі - задоволено позов та скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 11 серпня 2021 року № 19/266.
Тобто, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова було прийнято, коли справа знаходилась у відкритому провадженні суду касаційної інстанції, що суперечить нормам чинного процесуального законодавства.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.
Судом встановлено, що позивач є продавцем кафетерію «Біля площі», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
12 липня 2021 року у відношенні позивача інспектором поліції було складено протокол серії ВАБ № 560475 про продаж алкогольного пива «Біле» міцністю 5% неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).
11 серпня 2021 року відповідачем винесено постанову № 19/266, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. за вчинення адміністративного порушення, передбаченого частиною 2 статтею 156 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень статті 268 КУпАП (далі - Кодекс) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; <…>. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини 3 статті 278 Кодексу орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду.
Таким чином, перевірка належності сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення - є обов`язком органу (посадової особи), що розглядає справу, оскільки від цього залежить можливість реалізації особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїх процесуальних прав, гарантованих статтею 268 Кодексу.
Згілно матеріалів справи повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення 11 серпня 2021 року о 15.00 год. вручено позивачу лише 07 вересня 2021 року - тобто майже через місяць після розгляду справи та ухвалення оскаржуваної позивачкою постанови від 11 серпня 2021 року.
Зазначене свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано приписи частини 3 статті 278 Кодексу, при цьому порушено права позивача, гарантовані статтею 268 Кодексу, та умови розгляду справи за її відсутності, що є безумовною підставою для скасування постанови.
Враховуючи ту обставину, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, встановлений статтею 38 Кодексу, сплив, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Вирішуючи даний спір колегія суддів апеляційного суду враховує оцінку касаційного суду, надану спірним правовідносинам в межах даної справи, та виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зокрема, статтею 289 КУпАП встановлено 10-денний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, який рахується з дня її винесення.
Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Так, за частиною 6 статті 161 Кодексу в разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд відповідно до частини 15 статті 171 КАС України залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати, чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.
Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та мав можливість вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії може бути оскаржено до виконавчого комітету відповідної ради або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, у порядку, визначеним Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Верховним Судом неодноразово надавалася оцінка поважності причин пропуску строку звернення позивачами до суду, встановленого статтею 288 КУпАП, в обґрунтування поновлення якого останні посилалася на досудове врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою на постанову про адміністративне правопорушення до відповідного органу.
Зокрема, така позиція Верховного Суду щодо вказаного питання викладена у постановах від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17, від 05 березня 2020 року у справі № 127/7446/19 та від 07 грудня 2020 року у справі № 522/14986/19.
Так, у вищенаведених постановах Судом зазначено, що вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
При цьому, звернення особи до відповідного органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.
Враховуючи наведену позицію Верховного Суду, звернення зі скаргою до відповідного органу не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Звертаючись з цим позовом, позивач просила скасувати винесену відповідачем постанову від 11 серпня 2021 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн за частиною 2 статті 156 КУпАП.
Позивач оскаржила вказану постанову до виконавчого комітету Чернігівської міської ради і після відхилення її скарги рішенням від 16 вересня 2021 року звернулася із оскарженням постанови до суду 23 вересня 2021 року. При цьому, на переконання позивача, строк звернення до суду нею не пропущений з огляду на досудове врегулювання цього спору та звернення до суду протягом 10 днів з дня ухвалення рішення за наслідками розгляду її скарги.
Вирішуючи питання про поновлення строку у цій справі, судом першої інстанції було правильно застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 127/7446/19, щодо надання оцінки поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду в порядку статті 288 КУпАП.
Так, встановлений КУпАП 10-денний строк звернення позивача до адміністративного суду сплив 25 серпня 2021 року, при цьому, застосування нею альтернативного способу оскарження постанови відповідача від 11 серпня 2021 року шляхом звернення зі скаргою до виконавчого комітету Чернігівської міської ради не є безумовною і достатньою підставою для висновку про поважність причини пропуску нею строку оскарження цієї постанови до суду.
Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Пропуск позивачем строку на оскарження постанови адміністративної комісії про притягнення її до адміністративної відповідальності жодним чином не позбавляло останню права оскаржити рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, прийнятого за наслідками розгляду її скарги на вищевказану постанову комісії, у строки та порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене вище, практику Верховного Суду щодо застосування статті 288 КУпАП у цій категорії спорів, та те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з цими позовними вимогами, а будь-яких обґрунтувань, обставин і доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом останньою не наведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з цим позовом та про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Згідно ч.1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до п.8 ч.1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Згідно частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно ч. 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 243, 246, 315, 317, 319, 321, 325, 328 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради - задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 червня 2022 року - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2022 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків