Справа № 149/2139/22 
Провадження № 33/801/988/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 135519 від 31.07.2022 року водій ОСОБА_1 31.07.2022 о 22:59 год по вул. І. Богуна в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області керувала автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася під відеозапис. 
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням  права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просила скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції в порушення статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» не повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, тому усі подальші дії щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважати законними не можна. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ним Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою органів поліції,  ОСОБА_1 31.07.2022 о 22:59 год по вул. І. Богуна в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області керувала автомобілем Renault Megane, д.н.з.  НОМЕР_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася під відеозапис. Своїми діями  ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).
Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 135519 від 31.07.2022 (а.с. 2); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); направленням для огляду на стан сп`яніння (а.с. 5), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 7).
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України.
Доводи апелянта про допущення працівниками поліції окремих процедурних порушень при зупиненні автомобіля в зв`язку із не зазначенням причини зупинки та безпідставність, на думку ОСОБА_1 , зупинки транспортного засобу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а окремі процедурні порушення не доводять відсутності факту порушення, а тому не можуть спростовувати правомірності спірної постанови.
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
ОСОБА_1  реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:                                         В.П. Рибчинський