ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4326/21  Номер провадження 22-ц/814/4524/22	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді Чумак О.В., 
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.
розглянула в апеляційному суді в м. Полтаві в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року, ухвалене суддею Алтуховою О.С., повне рішення складено 07.07.2022 р., у цивільній справі за позовом ОСББ "Старо-Троїцька 1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі плати внеску на управління будинку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старо-Троїцька 1» звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати внеску на управління будинком. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.09.2018 р. на підставі рішення установчих зборів співвласників було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ). Відповідачка ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення № 2 загальною площею 87,2 кв.м. Загальними зборами ОСББ були прийнятті рішення, оформлені відповідним протоколом, яким встановлені розміри платежів (внески) співвласників на утримання спільного майна, перелік платежів (внесків) та порядок їх сплати. Відповідач своїх обов`язків по сплаті відповідних внесків не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, а саме боргу з оплати щомісячного внеску на управління будинку за період з листопада 2018 року по вересень 2021 року включно, який складається із внеску для відшкодування витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку і становить 2,50 грн за 1 кв.м загальної площі нежитлового приміщення №2 - 87,2 кв.м, в розмірі 218,00 грн/міс, а також 3% річних та інфляційних витрат.
Позивач просить стягнути з відповідачки 7630,00 грн заборгованості зі сплати внеску на утримання будинку, 3% річних в розмірі 340,15 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 773,21 грн, судовий збір в розмірі 2270,00 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від  07 липня 2022 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старо Троїцька 1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати внеску на управління будинком - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старо Троїцька 1» заборгованість у розмірі 8743 (вісім тисяч сімсот сорок три) гривні 36 копійок, яка складається з: 7630,00 грн заборгованості зі сплати внеску на управління будинком, 773,21 грн - інфляційного збільшення заборгованості, 340,15 грн - 3 % річних.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старо Троїцька 1» судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп., а всього - 4270 (чотири тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

На рішення суду першої інстанції відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, яке на її думку ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що внесок на управління будинком не є комунальними послугами, а позивач не надав доказів того, що він є колективним споживачем.
Зазначає, що вона не приймала участі у створені ОСББ «Старо-Троїцька 1» та прийнятті рішень щодо затвердження розміру внесків та нею були оскаржені ряд рішень ОСББ в судовому порядку, що залишилося поза увагою місцевого суду.
Стверджує, що позивач не надсилав на її адресу жодних рахунків на оплату, претензій, попереджень тощо, із зазначенням розміру та строків проведення розрахунків.
Вважає, що між нею та позивачем відсутні зобов`язальні відносини та вона не повинна сплачувати внески на управління будинком. 

Відзив від позивача на апеляційну скаргу не надходив.

21.11.2022 р. до апеляційного суду від відповідачки надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у цій справі до прийняття рішення та набрання законної сили у справі № 917/1194/21, яка розглядається у Східному апеляційному господарському суді та стосується примусового припинення юридичної особи ОСББ «Старо-Троїцька 1» шляхом ліквідації та визнання недійсними установчих зборів вказаного ОСББ та зборів, на яких встановлено розмір внеску на утримання спільного майна. Зазначає, що вказаним судом 21.02.2022 р. постановлена ухвала про відкриття апеляційного провадження. Рішення у справі не прийнято. 
Перевіривши вказане клопотання та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Тобто, процесуальним законом передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі лише у випадку об`єктивної неможливості її вирішити до розгляду іншої справи, яка розглядається судом.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які унеможливлюють розгляд цієї цивільної справи до вирішення іншої справи № 917/1194/21, яка перебуває на розгляді у Східному апеляційномугосподарському суді. 
Враховуючи те, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 917/1194/21, у задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі № 539/4326/21 необхідно відмовити.  

Згідно ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За приписами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 87,2 кв.м, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.10.2020, реєстраційний номер 29866451 ( а.с.7).
Як встановлено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за № 15861020000002073, 11.09.2018 було зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старо-Троїцька 1», основним видом економічної діяльності якого являється комплексне обслуговування об`єктів - 81.10 ( а.с.5).
Рішенням Загальних зборів ОСББ (питання 2 п. 3 Протоколу від 07.10.2018), розмір щомісячного внеску співвласника для відшкодування витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, з 01.10.2018 визначений у розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення власникам квартир АДРЕСА_3 ; 3,50 грн за 1 кв.м загальної площі приміщення власникам квартир АДРЕСА_4 - АДРЕСА_5 ; 2,50 грн за 1 кв.м загальної площі приміщення власникам нежитлових приміщень. Оплату внесків проводити до 25-го числа поточного місяця ( а.с. 6).
Загальна площа нежитлового приміщення №2, належного відповідачці ОСОБА_2 , складає 87,2 кв м. Отже, щомісячний розмір внеску для відшкодування витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, який відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати становить 2,50 грн. х 87,2 м2 = 218,00 грн.
ОСОБА_2 не виконує рішень загальних зборів, не сплачує кошти на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість  за період з 01.11.2018 по 30.09.2021 в розмірі  7630,00 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком ( а.с.8). 
Також позивачем надано розрахунок інфляційних нарахувань, які складають 773,21 грн, а також 3% річних в розмірі 340,15 грн (а.с. 9,10). 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка не виконує рішень загальних зборів ОСББ, не сплачує кошти на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з неї на користь позивача заборгованості у сумі 7630,00 грн., інфляційних нарахувань у сумі 773,21 грн. та 3% річних у сумі 340,15 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» закріплено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком.
До таких повноважень належить, зокрема, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.
Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» закріпленні права ОСББ, до яких належать, зокрема, контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; звернення до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановленні законом та статутом ОСББ внеску і платежі.
Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників має право здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
У відповідності до статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплатити всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 не виконує рішень загальних зборів ОСББ «Старо-Троїцька 1», не сплачує внески на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості з оплати внесків на утримання будинку у сумі 7630,00 грн., 3% річних у сумі 340,15 грн. та інфляційні нарахування у сумі 773,21 грн. 

Доводи апеляційної скарги відповідачки, які фактично дублюють заперечення проти позову, не спростовують правильних висновків місцевого суду про задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Системний аналіз положень статей 10,13,15,16,17,20,23 вказаного Закону свідчить про те, що цей Закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема праву об`єднання в особі його загальних зборів на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (ст. 10,16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири (ст.15,20 Закону).
Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Відносини між співвласниками, а також між співвласниками і об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення регулюються ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
Обов`язок зі сплати внесків на утримання спільного майна виник у відповідачки на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а не на підставі договорів, рахунків чи доказів фактичного надання послуг.
Отже, твердження відповідачки про те, що позивач не надсилав на її адресу жодних рахунків на оплату, претензій, попереджень із зазначенням розміру та строків проведення розрахунків, не заслуговують на увагу колегії суддів. При цьому, відповідачка зобов`язана на підставі вказаного Закону сплачувати внески на утримання будинку відповідно до прийнятих ОСББ «Старо-Троїцька 1» рішень, які на цей час є чинними. 
Доказів на підтвердження того, що у відповідачки відсутня заборгованість за пред`явлений період зі сплати внесків на утримання будинку або щодо неправильності розрахунку такої заборгованості ОСОБА_2 суду не надано.
Її посилання на те, що вона не приймала участі у створені ОСББ «Старо-Троїцька 1» та прийнятті рішень щодо затвердження розміру внесків, які були нею оскаржені в судовому порядку, - на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки на час розгляду цієї справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджують нелегітимність створення юридичної особи ОСББ «Старо-Троїцька 1» та прийнятих ним рішень, зокрема щодо затвердження розміру оплати внесків на утримання будинку. 
Заперечення відповідачки щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 р., яким заборонено на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, - також безпідставні, оскільки нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які стягнуті судом на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є неустойкою. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 251,367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі відмовити. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                          О.В. Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

                                                                           Л.І.Пилипчук