ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 р. 	Справа № 520/7994/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 р.( ухвалене суддею  Рубан В.В., повний текст якого складено 20.12.2022 р.) по справі № 520/7994/21
за позовом               Товариства з обмеженою відповідальністю "МК КАРАТ-95"  
до               Головного управління ДПС у Харківській області,      третя особа                Головне управління ДПС у Донецькій області 
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МК КАРАТ-95» (в подальшому – ТОВ «МК КАРАТ-95») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/1220/0901 від 09.02.2021 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 р. позов задоволено.
Не погодившись  із рішенням  суду першої  інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 р. та прийняти  постанову,  якою  відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   апеляційної    інстанції розглядає справу   в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «МК КАРАТ-95» зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Харківській області.
ГУ ДПС у Донецькій області в період з 26.11.2020 р. по 30.11.2020 р. проведено фактичну перевірку на АЗС, що розташована за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Донецька, 6, та перебуває в користуванні ТОВ «МК КАРАТ-95», за результатами якої контролюючим органом складено акт № 873/05/99/36/09/1/42797660 від 30.11.2020 р., висновками якого встановлено порушення вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме, відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників рівня пального та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі № 1014651 за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Донецька, 6, у період з: 13.10.2020 р. по 16.10.2020 р. - 4 рівнемірів-лічильників; 26.11.2020 р. по 27.11.2020 р. - 2 рівнемірів-лічильників та 4 витратомірів-лічильників.
На підставі висновків вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області 09.02.2021 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № 000/1220/0901, яким, відповідно до п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового Кодексу України, до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 200000 грн.
Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване, у зв`язку  з чим  та підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із  абз. 1 п. 230.1.2 ст. 230 Податкового кодексу України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акциз ного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівне-мір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог Податкового кодексу України зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами - лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна міст кість яких не перевищує 1000 куб. метрів. - не пізніше 1 січня 2020 року».
Згідно із абз. 4 п. 230.1.2 ст. 230 Податкового кодексу України, витрато - міри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитив ний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками».
Відповідно до  п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі. - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.
Згідно із абзацом 4 пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовуються з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу)».
Згідно із абз. 7 пп. 230.1.2 ст. 230 Податкового кодексу України,  забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що притягнення до відповідальності за порушення, передбачені п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, застосовується при здійсненні реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів та без реєстрації акцизного складу, тобто, штрафні санкції, передбачені п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального після 01.04.2020 р. без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Судовим розглядом встановлено, що АЗС за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Донецька, 6, які використовуються TOB «МК КАРАТ-95» обладнано акцизний склад № 1014651, витратомірами - лічильниками та рівнемірами-лічильниками та 17.10.2020 р. зареєструвало їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що підтверджується довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.
Згідно із вищевказаною довідкою, 17.10.2020 р. на акцизному складі № 1014651 ТОВ «МК КАРАТ-95» встановило та зареєструвало 5 рівнемірів-лічильників; ввело в експлуатацію та зареєструвало 14 витратомірів-лічильників.
Довідка прийнята ГУ ДПС у Харківській області 17.10.2020 р., що підтверджується квитанцією № 2, реєстраційний номер: 39046916.
Згідно із Z-звітів за 25.11.2020 р., 26.11.2020 р., 27.11.2020 р., 28.11.2020 р., здійснювалась  реалізація палива на спірному акцизному складі за допомогою витратомірів-лічильників, резервуарів та рівнемірів лічильників. Реалізація палива постійно відбувалася з 5 резервуарів та 5 рівнемірів-лічильників (з 5 зареєстрованих) та 6 ПРК (з 14 зареєстрованих).
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «МК КАРАТ-95» на акцизному складі № 1014651 почало реалізацію пально го з 5 резервуарів, обладнаних 5 рівнемірами-лічильниками через 14 витратомірів-лічильників 26.10.2020 р., що підтверджується книгою обліку розрахункових операцій на РРО. На аркуші 2-3 якої містяться відомості про номери Z-звітів, їх дати та суми реалізації палива.
Згідно із Z-звіту № 1, Z- звіту № 2, 19.10.2020 р. та 23.10.2020 р. розрахунки відсутні.  
Реалізація палива на загальну суму 307,85 грн. проведена на АЗС  26.10.2020 р., що підтверджується Z-звітом № 3. 
Крім того, Z-звітом № 3 за 26.10.2020 р. підтверджується реалізація палива з 5 резервуарів через 6 ПРК, які й обладнані 14 витратомірами-лічильниками.
Таким чином, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що підтвердження факту реалізації палива вперше тільки 26.10.2020 р. на акцизному складі № 1014651, на якому 17.10.2020 р. встановлені та зареєстровані 5 рівнемірів-лічильників, введені в експлуатацію та зареєстровані 14 витратомірів-лічильників виключає притягнення ТОВ «МК КАРАТ-95» до відповідальності, передбаченої ст. 128-1 Податкового кодексу України.
Згідно із ч. 2  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що  оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача  протиправне, у звзязку з чим  підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 р.  - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 р. по справі № 520/7994/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич