УХВАЛА

21 грудня 2022 року  
м. Київ

справа №640/28113/20
адміністративне провадження №К/990/35202/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі №640/28113/20 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення компенсації, 
в с т а н о в и в :
13 грудня 2022 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 № 460-IX, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
Скаржник зазначає підставу касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, відсутній висновок Верховного Суду у справах щодо застосування статтей 14, 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», статті 12 закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та статті 41 Конституції України.
Зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано невірне тлумачення статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифіковану Україною Законом 475/97 - ВР від 17 липня 1997 року.
Автор касаційної скарги вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті 20 Бюджетного Кодексу України, Закону України «Про державний бюджет на 2001-2002 роки», зокрема щодо можливості отримання компенсації за житло, яке в тому числі використовувалось військовослужбовцями ЗСУ, і яке стало непридатним внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією російської федерації.    
Окремо представник Кабінету Міністрів України у скарзі наголошує, що наявність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права в межах вказаної справи є необхідним та обумовленим рядом обставин, а саме:
- з огляду на наявність законодавчого права у військовослужбовців на використання житла осіб, з метою здійснення відсічі збройної агресії російської федерації, та проведення бойових дій і введення воєнного стану на території України, питання з приводу обраного позивачем способу захисту своїх прав, може виникати в майбутньому і в інших спорів;
- справа № 64028113/20 є унікальною в тій частині, що вперше судовою гілкою влади зобов`язано Уряд здійснити дії відносно розроблення акту, існування якого не передбачено чинним законодавством і повноваження на прийняття якого в КМУ є законодавчо не визначеними, і яке може потребувати додаткових витрат з державного бюджету;
-  у цій справі Верховним Судом можуть бути наданні висновки щодо чітких меж повноважень суду у разі зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії та чітких меж і процесуальних можливостей втручання у дискреційні повноваження;
- необхідність належного визначення характеру спірних правовідносин, і як наслідок взагалі можливості розгляду вказаної справи в межах адміністративної юрисдикції;
- розмежуванням повноважень Уряду як суб`єкта владних повноважень, протиправність дії чи бездіяльності якого може бути встановлено судами адміністративної юрисдикції, і як політичного органу, дії і бездіяльність якого можуть бути предметом дослідження в межах конституційного провадження.
Також, у касаційній скарзі заявник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 331, 334, КАС України,
у х в а л и в :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі №640/28113/20. 
2. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали адміністративної справи №640/28113/20.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду