ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року	Львів	Справа № 260/2694/21 пров. № А/857/21646/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду  від 27 жовтня 2021 року у справі № 260/2694/21 (головуюча суддя Скраль Т.В., час ухвалення 15:13 год., м. Ужгород, повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 )  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди із 01 січня 2011 року по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 12 квітня 2018 року; 
б) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в періоди з 01 січня 2011 року по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року та із 01 березня 2018 по 12 квітня 2018 року - березень 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; 
в) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди з 10 березня по 13 вересня 2016 року; 
г) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частини НОМЕР_2 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в періоди з 10 березня по 13 вересня 2016 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; 
д) зобов`язати відповідачів, кожного окремо за свій період, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2011 року по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Рішенням від 27 жовтня 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди із 01 січня 2011 року по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 12 квітня 2018 року.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби за період 2012 рік, 2013 рік, 2015 рік із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в періоди: за 2011 рік, за 2014 рік, з 01 січня по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із визначенням базового місяця січень 2008 року та із 01 березня 2018 по 12 квітня 2018 року (базовий місяць) березень 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за періоди з 10 березня по 13 вересня 2016 року.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 10 березня по 13 вересня 2016 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
В решті вимог позовної заяви - відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що нарахування індексації грошового забезпечення позивачу в 2011 році здійснювалося відповідно до положень Порядку №1078 в редакції до прийняття КМ України постанови №1013 від 09.12.2015, які передбачали інший порядок проведення індексації, зокрема, щодо новоприйнятих працівників, а також визначення базового місяця з врахуванням підвищення грошового забезпечення за рахунок будь-яких постійних його складових. 
За офіційними даними Державної служби статистики України у 2012-2013 роках необхідне перевищення порогу у 101%, який був діючим на той період, не відбулося, а відповідно до Постанови №1078 індексація виплачується за умови, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Тобто суд першої інстанції не враховав положення Порядку №1078 та зобов`язав виплатити індексацію грошового забезпечення навіть за періоди, коли індекс споживчих цін не перевищував встановлений розмір в 101 відсоток. 
Також апелянт не погоджується із застосуванням базового місяця січня 2008 року  в період з вересня 2016 року, оскілки позивач був новоприйнятим працівником і, окрім того, в лютому 2017 року відбулося підвищення посадового окладу позивача, премії та надбавки за вислугу років та військове звання. 
З березня 2018 року почав діяти новий порядок визначення грошового забезпечення військовослужбовців, який передбачає збільшення посадових окладів, тому для нарахування індексації в зазначений період з березня 2018 року до квітня 2018 року базовим місяцем є березень 2018 року. 
З огляду на викладене, просить рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення  за 2012 рік, 2013 рік, 2015 рік, а за періоди 2011 рік, 2014 рік, з 01 січня по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року  - із застосуванням базового місяця «січень 2008 року» та із 01 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року – з урахуванням базового місяця «березень 2018 року»  - змінити, та викласти у новій редакції, а саме: зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за 2011 рік, 2014 рік, з 01 січня по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а з 01 березня 2018 року по 12 квітня 208 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року».
Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив щодо її доводів та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що позивач з 15 жовтня 2010 року по 10 березня 2016 року та з 13 вересня 2016 року по 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а з 10 березня 2018 року по 13 вересня 2016 року у військовій частині НОМЕР_3 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_2 , (а.с. 16-17), що не заперечується відповідачами.
12 квітня 2018 року  ОСОБА_1 , звільненого на підставі статті 26 частини 6 пункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Західного регіонального управління № 82-ос, виключено з 12 квітня 2018 року із списків особового складу частини і знято з усіх видів забезпечення, (а.с. 15).
Відповідно до архівних відомостей ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація у 2011 році у розмірі 20,70 грн, у 2012 році - 0 грн, у 2013 році - 0 грн, у 2014 році - 1 028,00 грн, у 2015 році дані відсутні (а.с. 26-33).
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 про нараховану та виплачену індексацію ОСОБА_1 у 2016 році нараховано індексацію у розмірі 67,20 грн (базовий місяць - червень 2016 року), у 2017 році нараховано - 2 277,64 грн (базовий місяць - червень 2016 року), у 2018 році нараховано 676,60 грн (базовий місяць - березень 2018 року), (а.с. 23).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо визначення місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні (нарахуванні в меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди з 01 січня 2022 року по 10 березня 2016 року та з 13 вересня 2016 року по 12 квітня 2018 року, що є підставою для зобов`язання останнього вчинити відповідні дії. При цьому, суд дійшов висновку, що за 2011 рік, за 2014 рік, з 01 січня по 10 березня 2016 року та із 13 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення, базовим місяцем повинен бути січень 2008 року та з 01 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року – березень 2018 року. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положеннями статті 1 Закону  України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1282-ХІІ) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку №1078 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Пунктом 5 Порядку №1078 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Також, з 01.12.2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів №526 від 13.06.2012 року в редакції Постанови Кабінету Міністрів №1013 від 09.12.2015 року Порядок доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Тобто, відповідно до пункт у 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078 в редакції, яка діяла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.
Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:
- до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;
- після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).
Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.05.2022 у справі №200/3859/21.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду зазначає про помилковість як доводів позовної заяви, так і висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування у період з 01.01.2011 по 30.11.2015 при нарахуванні індексації грошового забезпечення в якості базового місяця січня 2008 року, оскільки позивач був прийняти на службу у військову частину НОМЕР_1 у жовтні 2010 року та протягом періоду служби до 30.11.2015 його грошове забезпечення неодноразово збільшувалося за рахунок зростання його постійних складових.
За вказаних обставин, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача – військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2011 по 30.11.2015 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Крім того, щодо не нарахування відповідачем – військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення позивача за 2012, 2013, 2014 роки, колегія суддів зазначає наступне. 
Як зазначалося вище, відповідно до статті 4 Закону №1283-ХІІ (в редакції станом до січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Отже, право на індексацію доходу особа набуває з наступних місяців, з яких величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації 101%.
Відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Держстату України http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm індекс споживчих цін у 2012 році становив: січень - 100,2%, лютий – 100,2%, березень - 100,3%, квітень - 100,0%, травень – 99,7%, червень – 99,7%, липень - 99,8%, серпень - 99,7%, вересень - 100,1%, жовтень - 100,0%, листопад – 99,9%, грудень - 100,2%.
Відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Держстату України http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm індекс споживчих цін у 2013 році становив: січень - 100,2%, лютий - 99,9%, березень - 100,0%, квітень - 100,0%, травень - 100,1%, червень - 100,0%, липень - 99,9%, серпень - 99,3%, вересень - 100,0%, жовтень - 100,4%, листопад - 100,2%, грудень - 100,5%.
Відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Держстату України http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm індекс споживчих цін у 2014 році становив: січень - 100,2%, лютий - 100,6%, березень - 102,2%, квітень - 103,3%, травень - 103,8%, червень - 101,0%, липень - 100,4%, серпень - 100,8%, вересень - 102,9%, жовтень - 102,4%, листопад - 101,9%, грудень - 103,0%.
Оскільки величина індексу споживчих цін за вказаний період перевищила поріг у 101% з березня 2014 року, то обчислення індексу споживчих цін мало розпочинатися з квітня 2014 року (за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації).
З аналізу наявних в матеріалах справи архівних відомостей щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 2012-2014 роки колегія суддів вбачає, що позивачу індексація грошового забезпечення виплачувалася щомісяця саме з квітня 2014 року, що вказує на відсутність у діях військової частини бездіяльності в частині позовних вимог за вказаний період  та, відповідно, відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Поряд з цим, апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум) за періоди з 01 грудня 2015 по 10 березня 2016 року та з 13 вересня 2016 по 28 лютого 2018 року – із визначенням базового місяця січень 2008 року, з огляду на наступне.
Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового  утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до приписів пунктів 2, 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015) для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13  указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
З січня 2008 року по березень 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме - до 01 березня 2018 року.
Отже, відповідно до приписів Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2015 по лютий 2018 року.
З огляду на викладене, суд вважає помилковою позицію відповідача щодо визначення жовтня 2016 року, січня 2017 року як місяців для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для нарахування позивачу індексації за спірний період.
З 01 березня 2018 року відбулась зміна грошового забезпечення військовослужбовців, у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.
У зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 посадовий оклад позивача підвищився у березні 2018 року.
Проте апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін з квітня 2018 року по листопад 2018 року не перевищував 103 %.
Тобто, за спірний період перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного в пункті 1-1 Порядку № 1078, не було.
З огляду на викладене, позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2018 року не підлягають задоволенню.
Підсумовуючи проаналізовані вище правові норми, що регулюють спірні відносини та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позову в частині вимог до військової частини НОМЕР_1 лише за період з 01.12.2015 по 10.03.2016 та з 13.09.2016 по 28.02.2018.
Рішення  суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 сторонами не оскаржене, а тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не переглядає справу в частині вирішення зазначених позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов в частині позовних вимог, дійшов помилкових висновків,  а тому  за таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні таких вимог відмовити. 
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.
Скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 27 жовтня 2021 року у справі № 260/2694/21 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 у період з 01.01.2011 по 30.11.2015, з 01.03.2018 по 12.04.2018, а також зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з 01.01.2011 по 30.11.2015, з 01.03.2018 по 12.04.2018 та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в цій частині.
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.      

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов