ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2022 р.           Справа№ 910/18529/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Барсук  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Руденко  М.А. 
 
при секретарі:          Овчиннікової Я.Д.

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року (повний текст складено 29.07.2022) 
у справі №910/18529/21 (суддя Ягічева Н.І.)
за позовом  ОСОБА_2 
до Акціонерного товариства "Фінансова компанія "Аверс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  ОСОБА_1 
про визнання недійсним рішення Спостережної ради № 26/2019 від 23.04.2019 та договору іпотеки від 24.04.2019, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст обставин справи 

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Фінансова компанія "Аверс" про визнання недійсним рішення Спостережної ради №26/2019 від 23.04.2019 та договору іпотеки від 24.04.2019, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що спостережною радою відповідача надано згоду на укладення договору іпотеки з перевищенням повноважень, передбачених Законом України «Про акціонерні товариства», чим порушені інтереси позивача, як учасника Акціонерного товариства "Фінансова компанія "Аверс", оскільки вартість належних позивачу акцій напряму залежить від розміру активів Товариства.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинено провадження у справі №910/18529/21 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №522/22473/15-ц.
В обґрунтування зазначеної ухвали місцевий господарський суд зазначив про те, що спір у даній справі є подібним до спору в справі №522/22473/15-ц.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року у справі №910/18529/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з оскаржуваної ухвали не вбачається, в чому суд першої інстанції вбачає подібність спору у даній справі зі спором у справі № 522/22473/15-ц. За доводами апелянта, судом не наведено жодних доводів в обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі, а лише задекларовано висновок про те, що суд вважає справи побідними без будь якого порівняльного аналізу цих справ за предметом спору, суб`єктивним складом, підставами позову і матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин. Також апелянт вказав на незаконності повернення на стадію підготовчого провадження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18529/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 залишено без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 в частині повернення до стадії підготовчого провадження, оскільки в цій частині оскаржувана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. В частині апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року у справі №910/18529/21 щодо зупинення провадження у справі відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду на 25.10.2022.

Явка представників сторін

Представники сторін у судове засідання 25.10.2022 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи останні повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на електронну пошту сторін. Крім того, 25.10.2022 через відділ документального забезпечення суду від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.
Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін у судовому засіданні 25.10.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227 та 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, послався на пункт 7 частини першої статті 228 ГПК України, відповідно до якого суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Суд першої інстанції, виходив, зокрема, з подібності правовідносин у справі № 910/18529/21 та у справі № 522/22473/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є вимоги про визнання недійсним рішення Спостережної ради №26/2019 від 23.04.2019, договору іпотеки від 24.04.2019, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що укладений відповідачем договір іпотеки порушує інтереси позивача, як акціонера Товариства, оскільки вартість належних позивачу акцій напряму залежить від розміру активів Товариства. Крім того, позивач посилався на порушення його корпоративного права, пов`язаного з управлінням Товариством.
Так, Верховний Суд ухвалою від 19.05.2022 справу №522/22473/15-ц, правовідносини у якій є подібними до справи, що переглядається, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 08.10.2019 у справі №916/2084/17, від 15.10.2019 у справі №905/2559/17, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, від 07.07.2020 у справі №910/10647/18, оскільки:
- положення статей 97, 98 Цивільного кодексу України,  статті 167 Господарського кодексу України,  статті 20 ГПК України  у їх сукупності свідчать про те, що учасник господарського товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, учасником якого він є, якщо обґрунтує, що оспорюваний ним правочин порушує його права та охоронювані законом інтереси; однак зазначені вище висновки Великої Палати Верховного Суду сформовані без урахування наведених положень закону, які у своїй сукупності передбачають можливість оскарження вчиненого господарським товариством правочину учасником такого товариства при умові доведеності факту порушення прав та інтересів такого учасника спірним правочином. Фактично зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду суперечать неведеним нормам закону;
- Велика Палата Верховного Суду сформувала зазначені висновки без урахування можливої наявності в учасника господарського товариства інших (не корпоративних) прав, а також власних інтересів, зокрема і тих інтересів, що є пов`язаними з корпоративними правами, щодо спірного правочину, що свідчить про неповноту висновків Великої Палати Верховного Суду; як правило, у подібних спорах інтерес учасника господарського товариства полягає у збереженні певного майнового та фінансового стану товариства, його ліквідних активів, що обумовлює подання учасником товариства до суду позову про визнання недійсними вчинених цим товариством правочинів, які спрямовані на погіршення такого стану, є вочевидь збитковими для товариства, не мають зрозумілої економічної мети, вчиняються вочевидь всупереч інтересам товариства та майновим інтересам учасника товариства;
- фактично на сьогоднішній день судова практика у корпоративних спорах у подібних до цієї справи правовідносинах формується таким чином, що суди вважають права учасника товариства не порушеними тільки через те, що учасник, а не саме товариство, звернувся з позовом про визнання правочину товариства недійсним; такі висновки суди роблять без встановлення та дослідження конкретних обставин справи щодо укладення спірних правочинів та їх наслідків для товариства і його учасників; цей підхід вбачається помилковим;
- якщо товариство внаслідок недобросовісних дій виконавчого органу втрачає ліквідне майно, майно, яке використовувалося в господарській діяльності, учасник не лише втрачає потенційну можливість отримати дивіденди, про що також зазначає позивач у позові та у касаційній скарзі, але й несе інші несприятливі майнові наслідки (неможливість продати свою частку у статутному капіталі, зменшення вартості частки, яка виплачується при виході з товариства чи при його ліквідації, зупинення господарської діяльності товариства, істотне зменшення його доходів, неплатоспроможність, банкрутство та ліквідація тощо); тобто правочин, вчинений не в інтересах товариства, може призвести до повної втрати учасником своєї власності у формі частки у статутному капіталі; позбавлення учасника права оспорити правочин, вчинений з порушенням вимог закону щодо права учасника брати участь в управлінні господарським товариством при вирішенні суттєвих питань, може призвести до узаконення зловживань з боку інших учасників та/або директора товариства, вчинення ними будь-яких правочинів без винесення відповідних питань на загальні збори учасників та протиправного захоплення товариства чи його майна (рейдерства);
- висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що учасник господарського товариства, який оскаржує вчинений господарським товариством правочин, з метою належного реагування на факт укладення такого договору може ініціювати скликання позачергових зборів учасників товариства для розгляду питання щодо порушення або непорушення прав та законних інтересів товариства (його учасників), зроблений без урахування обставин того, що в учасника господарського товариства, який ініціює у суді визнання недійсним правочину, вчиненого товариством, може існувати об`єктивна неможливість або перешкоди у скликанні загальних зборів учасників товариства, у вирішенні питання про порушення або непорушення прав та законних інтересів товариства (його учасників) таким спірним правочином, питання про зміну директора товариства.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 14.07.2022 прийняла до провадження справу №522/22473/15-ц та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Також, відповідно до пункту 6 частини другої  статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Відповідно до пункту 7 частини першої  статті 228 ГПК України  суд може  за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи  зупинити провадження  у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Провадження у справі в такому випадку зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі; пункт 11 частини першої  статті 229 ГПК України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за характером спору і сферою правового регулювання справа № 910/18529/21 та № 522/22473/18-ц є подібними, оскільки у справі № 910/18529/21 суттю спірних правовідносин є оскарження акціонером господарського товариства правочину, укладеного таким товариством, від імені якого діяв виконавчий орган з перевищенням наданих йому повноважень, зокрема за відсутності рішення загальних зборів акціонерів господарського товариства про надання згоди на укладення договору із заінтересованістю, тоді як Верховний Суд у справі № 522/22473/18-ц, передаючи її на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зокрема, вважав за необхідне уточнити висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 905/2559/17, від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16, від 07 квітня 2020 року у справі №     904/3657/18, від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 щодо їх застосування до подібних правовідносин про визнання недійсним правочину, вчиненого акціонерним товариством, від імені якого діяла посадова особа товариства за відсутності у неї відповідних повноважень, за позовом акціонера такого акціонерного товариства на підставі статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства".
Твердження апелянта, що правовідносини у даній справі та у справі № 522/22473/15-ц не є подібними (тотожними, аналогічними), оскільки відповідні справи відрізняються за предметом спору, суб`єктивним складом, підставами позову і матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин, колегія суддів відхиляє, так як відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду щодо подібності правовідносин у справах, викладеного у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
Колегія суддів відзначає, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/22473/15-ц матиме суттєве значення для вирішення спору та для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Великої Палати Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики
Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до положень частини другої  статті 315 ГПК України  у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.
Отже, відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/22473/15-ц можуть вплинути на оцінку судом першої інстанції обставин справи № 910/18529/21.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження відповідно до пункту 7 частини першої  статті 228 ГПК України, діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених ГПК України.
Доводи скаржника щодо відсутності в оскаржуваній ухвалі обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі спростовується самим змістом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 року у справі № 910/18529/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 в частині зупинення провадження у справі № 910/18529/21 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 в частині зупинення провадження у справі № 910/18529/21 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Матеріали справи № 910/18529/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 31.10.2022 

Головуючий суддя                                                            М.А. Барсук 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Руденко