ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/12605/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. (суддя Конишева О.В., повне судове рішення складено 21.02.2022 р.) в справі № 280/12605/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій  протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ),  про визнання  протиправними дій щодо відмови в підготовці та направленні до ГУ ПФУ подання та документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язання підготувати та направити до ГУ ПФУ подання та документи для призначення  пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. позов задоволено частково, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання та документів для призначення ОСОБА_1  пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1   понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  пенсія може бути призначена, якщо військовослужбовець звільнений зі служби з 1 жовтня 2018 по 30 вересня 2019 і на день звільнення має вислугу років 24 календарних років та більше, а вислуга років позивача складає 22 роки 02 місяці 28 днів, а не 24 календарних роки.
Також зазначає про безпідставність посилання на те, що позивач має пільгову вислугу років, адже законом чітко визначено набуття права на призначення пенсії, виходячи з календарної вислуги років.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може біти задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач  перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області  та  отримує пенсію по інвалідності, призначену у відповідності до Закону України N 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
27.07.2021 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4  із заявою, в якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області подання та документи щодо призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
30.08.2021 року листом відповідача № 2650/с позивачу відмовлено у задоволенні зазначеної заяви у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років - 24 календарних роки і більше.
Позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил України в період з 28.06.1996 року по 19.10.2018 року.
Наказом Командувача Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Збройних Сил України від 18.09.2018 року № 184 позивача звільнено з військової служби у запас з 19.10.2018 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2018 року № 280 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
На момент звільнення з військової служби вислуга років позивача складала: календарний строк служби - 22 роки 02 місяці 28 днів; період, що зараховується на пільгових умовах, - 02 роки 00 місяців 00 днів; загальна вислуга з урахуванням пільгових періодів - 24 роки 02 місяці 28 днів.
Під час проходження військової служби позивач брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою військової частини  НОМЕР_1 від 21.08.2018 року № 1351 та відповідним записом у військовому квитку.
Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_1 №1351 від 21.08.2018 року майор ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів  із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії  Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів з 30.08.2014 по 03.12.2014; з 14.12.2014 по 11.01.2015; з 04.02.2015 по 04.03.2015; з 19.03.2015 по 11.04.2015; з 23.04.2015 по 21.05. 2015; з 14.09.2015 по 07.10.2015; з 10.10.2015 по 10.11.2015; з 21.11.2015 по 26.01.2016; 04.04.2016 по 06.04.2016;  з 11.04.2016 по 15.04.2016; з 05.05.2016 по 06.05.2016; з 29.07.2016 по 30.07.2016; з 02.08.2016 по 06.08.2016; з 18.08.2016 по 22.08.2016; з 21.09.2016 по 24.09.2016; з 22.10.2016 по 29.10.2016; з 13.12.2016 по 17.12.2016; з 28.12.2016 по 30.12.2016; з 20.01.2017 по 26.01.2017; з 02.03.2017 по 07.03.2017; з 11.05.2017 по 06.06.2017; з 14.08.2017 по 15.08.2017; з 17.04.2018 по 15.05.2018.
Врахувавши положення підпункту «а» пункту 3 Порядку №393, відповідно до якого   до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, суд першої інстанції вважав, що позивач є особою, яка прирівняна до осіб,  яка має пільгову вислугу років, та дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання та документів для призначення  позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України в період з 28.06.1996 р. по 19.10.2018 р.
Позивач звільнений з військової служби у запас наказом Командувача Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Збройних Сил України від 18.09.2018 р. № 184 з 19.10.2018 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2018 р. № 280 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
На момент звільнення з військової служби вислуга років позивача складала: календарний строк служби - 22 роки 02 місяці 28 днів; період, що зараховується на пільгових умовах, - 02 роки 00 місяців 00 днів; загальна вислуга з урахуванням пільгових періодів - 24 роки 02 місяці 28 днів.
В період проходження військової служби позивач брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №1351 від 21.08.2018  р.  та відповідним записом у військовому квитку.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 №1351 від 21.08.2018 р. майор ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів  із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії  Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів з 30.08.2014 по 03.12.2014; з 14.12.2014 по 11.01.2015; з 04.02.2015 по 04.03.2015; з 19.03.2015 по 11.04.2015; з 23.04.2015 по 21.05. 2015; з 14.09.2015 по 07.10.2015; з 10.10.2015 по 10.11.2015; з 21.11.2015 по 26.01.2016; 04.04.2016 по 06.04.2016;  з 11.04.2016 по 15.04.2016; з 05.05.2016 по 06.05.2016; з 29.07.2016 по 30.07.2016; з 02.08.2016 по 06.08.2016; з 18.08.2016 по 22.08.2016; з 21.09.2016 по 24.09.2016; з 22.10.2016 по 29.10.2016; з 13.12.2016 по 17.12.2016; з 28.12.2016 по 30.12.2016; з 20.01.2017 по 26.01.2017; з 02.03.2017 по 07.03.2017; з 11.05.2017 по 06.06.2017; з 14.08.2017 по 15.08.2017; з 17.04.2018 по 15.05.2018.
ОСОБА_1   отримує пенсію по інвалідності, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області.
На звернення ОСОБА_1 про підготовку та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області подання та документів про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 30.08.2021 р. № 2650/с повідомив  про відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років - 24 календарних роки і більше.
Спірним в цій справі є питання наявності підстав для вчинення ІНФОРМАЦІЯ_2 дій, направлених на  призначення позивачу пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ, у зв`язку з відсутністю у особи передбаченої цим законом календарної вислуги років.  
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з умов є наявність певної вислуги років.
Пунктом «а» частини першої  статті 12 Закону № 2262-XII  в редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж»  статті 1 - 2 цього Закону  (крім осіб, зазначених у частині третій  статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з  1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, визначено статтею 17 Закону № 2262-ХІІ. 
          Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. № 393 (далі – Порядок  № 393)  передбачено, що  ця постанова прийнята відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ"  і  постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.
Цією постановою установлені періоди проходження відповідної служби, що зараховуються до вислуги років, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до  Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а пунктом третім установлено, які періоди проходження служби зараховуються до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в  абзаці першому пункту 1  цієї постанови,  на пільгових умовах.
Відповідно до підпункту а) пункту 3 Порядку №393 в редакції, чинній на час звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 з питання призначення пенсії за вислугу років (серпень 2021 року), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Верховним Судом в постанові від 25.05.2022 р. в справі № 480/4643/20 висловлена наступна правова позиція, яка враховується судом при вирішенні цієї справи відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
« 22. Положеннями статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.
23. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
24. Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
25. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.
26. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.
27. Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.
28. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
29. Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
30. Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
31. В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
32. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
33. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
34. З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.».
Суд також враховує,  що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
У  приведеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393».
Оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 24 роки 02 місяці 28 днів, а тому відповідно до пункту «а» частини    першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ позивач  набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі цього  Закону.
З урахуванням приведених вище правових висновків Верховного Суду суд доходить висновку про доведеність права позивача на призначення пенсії за пунктом «а» статті  12 Закону № 2262-ХІІ, відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача з відмови в підготовці та направленні до ГУ ПФУ подання та документів для призначення ОСОБА_1  пенсії за вислугу років відповідно до пункту  «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Також обґрунтованим спосіб захисту порушеного права позивача, обраний судом першої інстанції, - зобов`язання відповідача підготувати та направити до ГУ ПФУ подання та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Доводи апелянта про відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років за нормами пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ спростовані приведеними вище висновками суду, які ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за  правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України  розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   311, 315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. в справі № 280/12605/21 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. в справі № 280/12605/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій  протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03.10.2022 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 03.10.2022 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко