ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року		Справа № 460/14563/21 пров. № А/857/9035/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большокової О.О., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання – Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АФРАКО» до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 4 травня 2022 року (суддя Махаринець Д.Є., м.Рівне), 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АФРАКО» (далі – ТОВ) звернувся до суду із позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі – ПМУ, Укртраснбезпека) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 18.10.2021 №001 (далі – Постанова).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 4 травня 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В доводах апеляційної скарги вказує, що позивачем завчасно було відомо про проведення перевірки їх торгової мережі магазину «PitStop», крім того направлення на проведення перевірки вручалось безпосередньо в магазині продавцю, його директору та додатково було надіслано на адресу самого ТОВ. Оскільки працівниками магазину та його директором посадові особи Укратрнсбезпеки не були допущені до перевірки тому і була винесена оскаржувана Постанова.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем отримано направлення на проведення перевірки 13.10.2021, тобто вже після проведеної перевірки. Крім того, спроби вручення направлення на перевірку неуповноваженій особі ТОВ суперечить вимогам чинного законодавства.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ є юридичною особою з 07.04.2011 та здійснює діяльність з оптової торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
На підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 30.09.2021 №670 «Про проведення планової перевірки характеристик продукції» (далі – Наказ) ПМУ доручено організувати проведення планової перевірки характеристик продукції, а саме нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах у магазині «PitStop» за адресою розміщення продукції: Волинська область, м.Луцьк, вулиця Рівненська, 48 а (далі – Магазин).
З матеріалів справи видно, що ТОВ розміщує свою продукцію, зокрема і у Магазині та адреса головного офісу Магазину є адресою місцезнаходження юридичної особи ТОВ.
30.09.2021 на підставі Наказу посадовим особам відповідача видано направлення на проведення перевірки №000001 (далі – Направлення). Термін проведення перевірки з 05.10.2021 по 08.10.2021.
06.10.2021 працівниками ПМУ здійснено спробу провести планову перевірку характеристик продукції у Магазині під час якого працівнику Магазину – продавцю, а в подальшому і директору Магазину Бриндасу О.Ю. (з його слів) представлялись до огляду документи на перевірку: Наказ та Направлення, однак посадові особи відповідача так і не були допущені до проведення перевірки, за результатами чого було складено акт перевірки характеристик продукції від 06.10.2021 №000001 (далі – Акт).
У Акті зафіксовано, що без законодавчо обґрунтованих на це причин представниками ТОВ, а саме ОСОБА_1 , який ідентифікований працівниками патрульної поліції, як посадова особа ТОВ, 05.-06.10.2021 створена перешкода шляхом недопущення посадових осіб ПМУ до проведення планової перевірки. Таким чином, суб`єктом господарювання порушено вимоги підпункту 6 пункту 4 статті 44 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі – Закон № 2735-VI).
Відповідно до Акта ПМУ 06.10.2021 складено протокол про виявлені порушення вимог Закону № 2735-VI та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (далі – Закону №2736-VI) №000001 (далі – Протокол).
Також 06.10.2021 для ТОВ підготовлено лист щодо надання матеріалів перевірки.
Акт, Протокол та лист були відправлені ТОВ 06.10.2021 та отриманні останнім 13.10.2021.
18.10.2021 відповідачем за результатами розгляду Акта та Протоколу винесено Постанову, якою ТОВ за порушення вимог пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону № 2735-VI накладено штраф у сумі 170000 грн.
На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Частиною першою та другою статті 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.
Тобто наведеною нормою чітко визначено, що при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються положення статті 10 Закону № 877-V щодо права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, зокрема, суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону № 2735-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції).
Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.
Пунктом 1 «Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі – Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті
Згідно з підпунктом 15-1 пункту Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, зокрема проводить перевірки характеристик продукції.
Частиною третьою, п`ятою, шостою статті 23 Закону №2735-VI встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону № 2735-VI повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Частиною першою статті 23 Закону №2735-VI встановлено що під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.
Положеннями частин першої, другої, четвертої статті 23-1 Закону №2735-VI передбачено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.
Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону № 2735-VI перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
За положенням пункту 3 частини першої статті 7 Закону №2735-VI суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону № 2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта.
Згідно пункту 6 частини першої статті 17 Закону №2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані пред`являти службові посвідчення, а посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, - також направлення на проведення перевірки.
Отже, законодавством передбачено, що для проведення перевірки характеристик продукції достатньо пред`явити лише службове посвідчення та направлення на проведення перевірки. Пред`явлення інших документів, листів, погоджень, попереджень на проведення перевірки, а також повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про проведення такої перевірки законодавством не передбачено. При цьому, за положення статті 23-1 Закону, направлення на проведення перевірки не передбачає зазначення відмітки про вручення або про відмову від отримання таких документів.
З огляду на викладені норми, суд погоджується з доводами скаржника, що Закон № 2735-VI передбачає обов`язок посадових осіб до початку перевірки пред`являти службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, при цьому, обов`язок надати суб`єкту господарювання копії своїх посвідчень та направлення на перевірку виникає лише за вимогою суб`єкти господарювання.
Як встановлено під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зокрема з оглянутих судом відеоматеріалів, що працівники ПМУ прибувши за адресою Магазину здійснили спробу проведення перевірки характеристик продукції та під час пред`явлення документів на перевірку, зокрема посвідчень та направлення отримали від працівника Магазину – продавця відмову у допуску до проведення перевірки, так як той посилався на те, що посадові особи відповідача повинні дочекатися директора Магазину і вже тоді вирішувати питання щодо можливості проведення перевірки. Прийшовши до Магазину у вказаний продавцем час інспектори повторно вручили документи на проведення перевірки особі, яка спочатку назвалась директором ОСОБА_2 . Зі слів скаржника це був ОСОБА_1 . На відео видно, що відповідний чоловік дійсно назвався директором ОСОБА_2 , він був одягнений у фірмовий одяг з логотипом ОСОБА_2 та після ознайомлення із матеріалами на проведення перевірки здійснив телефонний дзвінок після якого відмовив працівникам відповідача у допуску до перевірки та взагалі почав заперечувати, що за цією адресою знаходиться Магазин. Після виклику цією особою та представниками Укратрнспезпеки працівників поліції з відеофайлу 20211005124930MEDIA встановлено, що ОСОБА_1 працівникам поліції представився як директор ОСОБА_2 .
При цьому, з наданих ТОВ до суду апеляційної інстанції документів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював у ТОВ на посаді начальника відділу збуту (маркетингу) ТОВ та був звільнений за згодою сторін 30.09.2021 про що свідчить наказ про звільнення. Зі слів представника ТОВ на час здійснення працівниками відповідача спроби перевірки Магазину ОСОБА_3 не був на посаді директора Магазину чи будь-якій іншій посаді у ТОВ.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела отриманих доходів за період з 3 по 4 квартали 2021 року, що отримані відповідачем на запит від 19.08.2022 ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2021 року отримав заробітну плату від ТОВ.
В розрізі викладеного, апеляційний суд не приймає до уваги висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено вимоги Закону № 2735-VI в частині неналежного повідомлення позивача, зокрема вручення Направлення на проведення перевірки, оскільки з аналізу норми статті 23 Закону № 2735-VI не передбачено вручення Направлення чи посвідчень задовго до проведення перевірки. Такі дії посадові особи мають право вчиняти безпосередньо під час підготовки до здійснення перевірки в приміщенні об`єкта перевірки, а перевірка може проводитися і у присутності працівника Магазину, а не тільки уповноваженої особи, яка займає керівну посаду.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №2735-VI відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.
Приписами пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не допущено відповідача до проведення планового заходу державного ринкового нагляду з перевірки характеристик продукції, є обґрунтованим дії відповідача по накладенню штрафу за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та не виявлено її порушень.
Вказані обставини суд першої інстанції не дослідив та не дав належної оцінки доводам відповідача, що наводились ним у відзиві на позов та інших додаткових поясненнях.
Зазначене, є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 4 травня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 5 вересня 2022 року.