ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1578/22 Справа № 199/7324/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Губа В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Губа В.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       При обставинах, встановлених місцевим судом, 09.09.2022 року о 15:30 годині в м. Дніпро по вул. Грінченка 158 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21111» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на нагрудну камеру 474015. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В апеляції:
       - адвокат Губа В.В. просить постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справ закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Зазначає, що відеозапис є фрагментальною нарізкою, на якому а ні слова ОСОБА_1 про відмову від медичного обстеження саме на стан сп`яніння.
       Окрім цього адвокат зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що водію було запропоновано поліцейським у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази відмови останнього від проходження такого огляду на місці зупинки. 
       Також захисник вказує на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем. 
       Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Губа В.В., яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.
       Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
       Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 148338 від 09 вересня 2022 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 09 вересня 2022 року, відповідно до якого, за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, який від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
       Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
       Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
       Що стосується зауважень адвоката стосовно того, що ОСОБА_1 на відеозаписі відмовився не від “огляду” на стан наркотичного сп`яніння, а від “обстеження” на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, то ці зауваження не є обґрунтованими, оскільки слова “огляд” та “обстеження”, в даному випадку є синонімами та несуть єдиний смисл, оскільки ОСОБА_1 вживаючи слово “обстеження” в контексті усього речення, безсумнівно мав на увазі саме відмову від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. 
       Більш того, згідно Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, в її частині 4 розділу ІІІ йдеться про те, що метою огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
       Отже, будь-яка особа, якій необхідно пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, є обстежуваною особою, а отже, дана обставина не свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП та вказаної вище Інструкції.
       Таким чином, доводи захисника щодо недопустимості як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, є безпідставними, оскільки цей доказ в повному обсязі розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, а даному випадку, наркотичного сп`яніння. 
       Посилання адвоката на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що водію було запропоновано поліцейським у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, також є безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП, передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
       Тобто, в даному випадку, під час розглядуваних подій, поліцейські не були зобов`язані запрошувати двох свідків, оскільки усі фактичні обставини справи були зафіксовані на технічні засоби відеозапису.
       Що стосується доводів захисника щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем, то вони спростовуються переліченими доказами, а також поясненнями самого ОСОБА_1 , який на відеозаписі не заперечував факту керування автомобілем та казав що їде на роботу.
       Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.        
       З огляду на викладене, накладені на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і її розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Губа В.В., - залишити без задоволення.
       Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.М. Кононенко