ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1302/22 Справа № 187/753/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І.М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, 
ВСТАНОВИВ:
       
       Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень.        
       Так, судом встановлено, що 13.07.2022 о 18:25 годині в с. Єлизаветівка вул. Котеджна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Показник позитивний 2.46 проміле. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

       В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАп у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що:
- справа розглянута судом без участі ОСОБА_1 та його захисника Клочихіна Є.І., які подали клопотання про відкладення судового засідання, через те, що захисник перебував на стаціонарному лікуванні і ОСОБА_1 просив суд відкласти розгляд справи для забезпечення його права на захист. В той же час, справа надійшла до суду 21 липня 2022 року, а постанова винесена судом 17 серпня 2022 року, тобто суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог щодо строків розгляду, тому таке мотивування суду щодо підстав розгляду справи без учасників є неприйнятним, а судовий розгляд проведений з грубим порушенням права на захист;
- відеозапис порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння проведений з невстановленого відеореєстратора (ймовірно з телефону працівника поліції або власного технічного приладу), вівся не безперервно, є нарізкою відеозапису, що призвело до не фіксування всіх подій та спотворення порядку проведення огляду водія;
- в роздруківці з приладу Drager Аісоtеst 6810, містяться відомості щодо останньої дати його калібрування — 06.12.2021. Відповідно до інструкції з експлуатації приладу Drager Аісоtеst 6810, на відміну від приладу Drager Аісоtеst 6820, в розділі «Технічне обслуговування» є вимога про періодичне калібрування приладу кожні шість місяців. Огляд водія у цій справі проводився 13.07.2022 року, тобто більше ніж через сім місяців з дня останнього калібрування, тож, працівники поліції самі мали перевірити достовірність результату приладу Drager Alcotest 6810 (п. 9 Розділу II Інструкції), враховуючи, що строк його калібрування закінчився, і доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я, оскільки він погоджувався пройти саме медичний огляд в медичному закладі, проте цього не зробили, оскільки хотіли якнайшвидше та за будь-яких умов скласти відносно нього протокол, що в результаті призвело, на думку апелянта, до недопустимості, недостовірності та недійсності результатів такого огляду;
- суд повністю проігнорував письмові пояснення водія ОСОБА_1 , які були викладені в клопотанні про закриття справи, про те, що поліцейський від його імені сам написав ці пояснення, що є грубим порушенням вимог закону та свідчить про упередженість поліцейських. 
- поліцейськими не були роз`яснені йому положення ст.ст. 266, 268 КупАП;
- у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння стали підставою для його огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- матеріали справи не містять доказів підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , навіть рапортів працівників поліції чи електронного рапорту, який би підтверджував повідомлення на лінію 102, що за словами поліцейських, стало такою підставою.
       
       Також разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав і клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року, мотивуючи його наступним.
       24 серпня 2022 року подав апеляційну скаргу шляхом направлення до суду першої інстанції поштовим зв`язком. Разом з тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року його апеляційну скаргу було повернуто як таку, що подана з пропуском строку апеляційного оскарження та апелянт не ставить питання про поновлення строку. За інформацією, наданою в Дніпровському апеляційному суді, у справі відсутній конверт, в якому знаходилась апеляційна скарга ОСОБА_1 з поштовим штемпелем з датою отримання відправлення «24.08.2022». Відповідно до інформації, наданої в поштовому відділенні, конверт з апеляційною скаргою зданий на пошту 24 серпня 2022 року, та отриманий Петриківським районним судом Дніпропетровської області 01 вересня 2022 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти за трек-номером 5199000414270. Петриківський районний суд Дніпропетровської області на звернення ОСОБА_1 надав відповідь, в якій підтвердив, що його апеляційна скарга надійшла до суду шляхом поштового зв`язку. Як слідує з відповіді Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», наданої на адвокатський запит захисника ОСОБА_1 - адвоката Клочихіна Є.І., ОСОБА_1 24.08.20 року здав на поштове відділення в смт. Карнаухівка Дніпропетровської області поштова відправлення        з трек-номером 5199000414270, отримувачем якого є Петриківський районний суд Дніпропетровської області.
В той же час, як вказує апелянт, з невідомих причин конверт з відправленням у матеріалах справи відсутній, хоча в Петриківському районному суді Дніпропетровської області відсутні будь-які інші справи, в яких ОСОБА_1 є учасником, що підтверджується інформацією з веб-порталу «Судова влада України».
Таким чином, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що дана апеляційна скарга подається повторно, але вже з пропуском строків апеляційного оскарження, втім вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з причин, які не залежали від його процесуальної поведінки і він пропущений не через його бездіяльність, тому просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17серпня 2022 року.

       Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків. 
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «...ніхто не може бути підданий заходу впливу за адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом».
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
       Таким чином, при розгляді справ про адміністративне правопорушення судам необхідно з`ясовувати всі вищенаведені обставини, однак Петриківським районним судом Дніпропетровської області дані вимоги закону не були дотриманні.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 009099 від 13.07.2022 водій ОСОБА_1 13.07.2022 о 18:25 годині в с. Єлизаветівка вул. Котеджна керував транспортним засобом Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Показник позитивний 2.46 проміле. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №009099 від 13.07.2022; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатах тесту, в якому зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 2.46%; письмових поясненнях ОСОБА_1 ; відеозаписі, на якому зафіксований процес оформлення матеріалів тощо.
       Втім, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не проаналізував їх, не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, та взагалі не надав їм відповідної оцінки, дійшовши передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
       Апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи докази, залишивши поза увагою питання стосовно дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.         
       Так, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.
В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
При цьому у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Втім, матеріали справи не містять відомостей на підтвердження належного роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст..268 КУпАП та ст. ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням його права на захист, та, в свою чергу, є передумовою визнання факту недійсності проведеного з порушенням вимог ст.266 КупАП огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Крім того, статтею 35 Закону України “Про Національну поліцію” передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.
Відповідно до частини 1 вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.
Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини, визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від останнього пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
На переконання апеляційного суду вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають. 
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно наявності в його діях складу правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
       Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17серпня 2022 року.
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17серпня 2022 року - скасувати.
       Винести нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та провадження у справі закриті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду                                 Г.П. Слоквенко