ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/9313/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.01.2022 р. (суддя Прасов О.О., повне судове рішення складено 04.01.2022 р.)  в справі № 280/9313/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
від 28.01.2021 р. №0000091-2405-0831 про визначення суми податкового зобов`язання  з податку  на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 921,07 грн. за 2018 рік;
від 28.01.2021 р. №0000092-2405-0831 про визначення суми податкового зобов`язання  з податку  на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 1032,40 грн. за 2019 рік.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 28.01.2021 за №0000091-2405-0831, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік в сумі 921,07 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 28.01.2021 за №0000092-2405-0831, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік в сумі 1032,40 грн. 
          В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
          На думку апелянта, є безпідставним застосування до об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача, ставок податку, що суперечать податковому законодавству, адже органи місцевого самоврядування не мають право збільшувати граничну межу житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування, встановлена пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України.
Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже податкові повідомлення-рішення направлені засобами поштового зв`язку за податковою адресою платника – АДРЕСА_1 , вручені особисто 17.03.2021 р., а з позовом позивач звернулась 04.10.2021 р., тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у власності позивача перебуває квартира загальною площею 84,74 кв.м., яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
ГУ ДПС у Запорізькій області сформовані податкові повідомлення-рішення:
1) від 28.01.2021 за №0000091-2405-0831, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 921,07 грн.;
2) від 28.01.2021 за №0000092-2405-0831, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 1032,40 грн. 
Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015  №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
                    До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, внесено зміни рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.
                    Зазначені рішення Запорізької міської ради судом протиправними та нечинними не визнавались.
В абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) (зокрема, з урахуванням змін, внесених рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 21.12.2016 за №49) зазначено: ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: - квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.                    
                            Оскільки у позивача у приватній власності перебуває квартира загальною площею 84,74 кв.м. у м. Запоріжжі, суд першої інстанції вважав, що для квартири встановлена нульова ставка податку, тому дійшов висновку про необґрунтованість збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 та 2019 роки спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
          Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить об`єкт нерухомого майна – квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 84,74 кв.м.
ГУ ДПС у Запорізькій області 28.01.2021 р. прийняті податкові повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості:   
№0000091-2405-0831 у розмірі 921,07 грн. за 2018 рік;
№0000092-2405-0831 у розмірі 1032,40 грн. за 2019 рік.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання правомірності податкових повідомлень-рішень про визначення суми грошового зобов`язання з податку на  нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018-2019 роки за об`єкт нерухомого майна – квартиру без врахування пільг, встановлених рішеннями Запорізької  міської ради.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Підпунктом  266.1.1  пункту  266.1  статті  266 Податкового кодексу України встановлено, що    платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Пунктом 266.3 статті 266 Податкового кодексу встановлена база оподаткування цим податком, за підпунктом   266.3.1  якого  базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до підпункту  266.3.2  пункту  266.3  статті  266 цього кодексу база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Пунктом 266.4 статті 266 Податкового кодексу України встановлені пільги із сплати податку.
Зокрема, за змістом підпункту  266.4.1  пункту  266.4  статті  266 Податкового кодексу база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно з підпунктом 266.6.1  пункту  266.6  статті  266 цього кодексу  базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
За правилами статті 265 Податкового кодексу  України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з положеннями Податкового кодексу України є місцевим податком.
Відповідно до підпункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених дим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно з пунктом 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими задами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також статтею 143 Конституції України та пунктом 24 частини першої  статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
За змістом пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.
Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Відповідно до підпункту 266.5.1  пункту  266.5  статті  266 Податкового кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Рішенням Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 р. затверджено  Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
                            Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 р.  №5, від 26.02.2016 р. №30, від 25.08.2016 р.  №50, від 21.12.2016 р. №49, від 26.04.2017 р. №51, від 27.05.2020 р.  №49 вносились відповідні зміни, зокрема абзац 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 частини 2 Положення після слів  «за 1 кв. метр бази оподаткування»  доповнено словами  «за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:
- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;
- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;
- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.».
Відтак, враховуючи, що міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості, то податок на квартиру/квартири незалежно від їх кількості, що знаходяться у місті Запоріжжя та перебувають у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв. м., згідно з рішенням Запорізької міської ради оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.
В цьому випадку при прийнятті податкових повідомлень-рішень, правомірність яких є предметом апеляційного перегляду, контролюючий орган не застосував чинні рішення органу місцевого самоврядування в частині встановлення пільг для фізичних осіб, наданих відповідно до пункту  266.4 статті 266 Податкового кодексу України, що призвело до протиправного визначення податкового зобов`язання, адже контролюючим органом всупереч приписам чинного законодавства застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1,0%, оскільки, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, що перебуває у власності позивача, - 84,74 кв.м. житлової нерухомості, що відповідно до рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 р. про затвердження  Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,  та №30 від 26.02.2016 р. не перевищує 120 кв. м.
          Суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про  безпідставність застосування до об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача, ставок податку, що суперечать податковому законодавству, адже органи місцевого самоврядування не мають право збільшувати граничну межу житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування, встановлена пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України.
Вище судом приведено нормативне обґрунтування питання, що орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями із встановлення пільг, залежно від майна, яка є об`єктом оподаткування.
Рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 р., яким затверджено  Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та рішення міської ради, якими внесені зміни до цього положення та  якими встановлено нульову ставку податку для квартир, площа яких не перевищує 120 кв. м., є чинними і повинні застосовувались до спірних в цій справі правовідносин.
Також є необґрунтованими доводи апелянта про недотримання позивачем строку звернення до суду.
Суд звертає увагу, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 р. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви, а апелянтом не включено до апеляційної скарги заперечення щодо такої ухвали.
Крім того, суд звертає увагу,  що якщо й позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, то на незначний строк (16 днів),  тому суд не може визнати доводи апелянта про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду обґрунтованими.  
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.01.2022 р. в справі № 280/9313/21 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.01.2022 р. в справі № 280/9313/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 19.09.2022 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 19.09.2022 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко