Постанова
Іменем  України      
 
19 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 359/4555/21
 
провадження № 61-7477 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,                  Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - державне авіаційне підприємство «Україна»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу державного авіаційного підприємства «Україна» на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року у складі колегії суддів:                      Мостової Г. І., Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного авіаційного підприємства «Україна» (далі - ДАП «Україна», підприємство) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Позовна заява мотивована тим, що з 2000 року вона працювала бортпровідником служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна».
Наказом ДАП «Україна» від 01 жовтня 2020 року № 130 введено в дію                          з 01 жовтня 2020 року нову організаційно-управлінську структуру, затверджену 15 вересня 2020 року, та новий штатний розпис ДАП «Україна», затверджений 15 вересня 2020 року й погоджений 01 жовтня 2020 року Державним управлінням справами.
18 листопада 2020 року Рада трудового колективу ДАП «Україна» провела засідання, на якому завідувач сектору праці та заробітної плати проінформувала про те, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а також виробничою необхідністю, внесені зміни до пункту 11 «Положення про робочий час працівників ДАП «Україна» колективного договору на 2016-2019 роки» та про необхідність надати згоду на зміну істотних умов праці, у тому числі їй.
Протоколом засідання Ради трудового колективу від 18 листопада 2020 року № 13 вирішено надати згоду на зміну істотних умов праці та режиму роботи: бортпровіднику служби бортпровідників льотної служби про зміну умов оплати праці щодо посади, яку вона обіймає, встановлено утримання неповної одиниці, а саме: відповідної частки штатної одиниці 0,25 з 10-ти годинним робочим тижнем.
Наказом ДАП «Україна» від 01 грудня 2020 року № 151 введено в дію                         з 01 грудня 2020 року нову організаційно-управлінську структуру, затверджену 13 листопада 2020 року, та новий штатний розпис ДАП «Україна», затверджений 13 листопада 2020 року й погоджений 30 листопада 2020 року Державним управлінням справами.
Протоколом засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису від 16 грудня 2020 року № 3 за результатом розгляду подання начальника служби бортпровідників льотного комплексу, вирішено надати їй повідомлення про зміну істотних умов праці.
Наказом ДАП «Україна» від 30 грудня 2020 року № 365/о «Про зміну істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» прийнято рішення персонально повідомити її, під підпис, не пізніше ніж за два місяці до запровадження нових і зміну діючих умов праці, режиму роботи про зміну умов праці.
11 січня 2021 року їй вручено повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці, у цей самий день вона ознайомилася з повідомленням та погодилася на продовження роботи на нових умовах, що підтверджується її підписом та заявою від 11 січня 2021 року.
Наказом ДАП «Україна» від 11 січня 2021 року № 5/о її переведено з 12 січня 2021 року на посаду бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу з відповідною часткою штатної одиниці 0,25 з посадовим окладом у розмірі 2 366,25 грн на місяць, з відповідним десятигодинним, п`ятиденним робочим тижнем, з понеділка по п`ятницю, тривалістю робочого дня 2 години, з 09-00 години до 11-00 години.
У подальшому вона подала лист відповідачу про відкликання своєї заяви            від 11 січня 2021 року про надання згоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці. 
Наказом ДАП «Україна» від 25 січня 2021 року № 24/о визнано такими, що втратили чинність накази ДАП «Україна» від 29 грудня 2020 року № 358/о «Про зміну істотних умов праці працівників ДАП «Україна» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» та від 30 грудня 2020 року № 365/о «Про зміну істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».
Наказом ДАП «Україна» від 25 січня 2021 року № 25/о скасовано наказ               від 11 січня 2021 року № 5/о про її переведення.
Наказом ДАП «Україна» від 01 лютого 2021 року № 34/о «Про зміну істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» прийнято рішення персонально повідомити її, під підпис, не пізніше ніж за два місяці до запровадження нових і зміну діючих умов праці, режиму роботи про зміну умов праці щодо посади, яку вона обіймає.
02 лютого 2021 року їй вручене повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці від 02 лютого 2021 року № 35. У цей самий день вона ознайомилася з повідомленням та відмовилася від продовження роботи на нових умовах, засвідчивши це своїм підписом.
Наказом ДАП «Україна» від 05 квітня 2021 року № 124/о її звільнено з роботи  з 05 квітня 2021 року на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи унаслідок зміни істотних умов праці.
Оскільки вона станом на 05 квітня 2021 року перебувала на лікарняному, то наказом ДАП «Україна» від 26 квітня 2021 року № 160/о внесено зміни до наказу від 05 квітня 2021 року № 124/о шляхом зміни дати її звільнення             з 05 квітня 2021 року на 26 квітня 2021 року.
Вважала своє звільнення незаконним, оскільки вона має статус одинокої матері, тому що самостійно виховує малолітню дитину -  ОСОБА_2 ,                        ІНФОРМАЦІЯ_1 , унаслідок чого на неї розповсюджуються гарантії, визначені положеннями статті 184 КЗпП України. Отже, вона не може бути звільнена. Крім того, у відповідача не існувало виробничої необхідності           у зміні організації виробництва і праці та у скороченні посади, на якій вона працювала.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ ДАП «Україна» від 05 квітня 2021 року № 124/О «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ ДАП «Україна» від 26 квітня 2021 року                № 160/О «Про зміну дати звільнення ОСОБА_1 »; поновити її на посаді бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна»                 з поновленням попередніх умов праці з 26 квітня 2021 року; стягнути                         з ДАП «Україна» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 9 014,29 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області 
від 27 вересня 2021 року у складі судді Семенюти О.Ю. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем,                                як роботодавцем, повідомлено ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці                за два місяці, яка викликана наявністю змін організації виробництва і праці              у ДАП «Україна» та звільнено її унаслідок відмови від продовження роботи                  у зв`язку зі зміною істотних умов праці через два місці з дня вказаного повідомлення. Тому права ОСОБА_1 порушені не були, а наказ відповідача про звільнення позивачки відповідає положенням трудового законодавства. 
Посилання позивачки на те, що вона є одинокою матір`ю та на неї поширюються гарантії, визначені положеннями статті 184 КЗпП України про заборону звільнення одиноких матерів, є безпідставними, оскільки її звільнення відбулося на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, тобто не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тому припинення трудового договору з ОСОБА_1 без урахування гарантій, передбачених статтею 184 КЗпП України, є можливим. 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним наказ                   ДАП «Україна» від 05 квітня 2021 року № 124/О «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ ДАП «Україна» від 26 квітня 2021 року № 160/О «Про зміну дати звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна» з 26 квітня                 2021 року. Допущено негайне виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна» з 26 квітня 2021 року та про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за один місяць. Стягнуто                               з ДАП «Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 159 058,90 грн за період з 26 квітня 2021 року              по 15 червня 2022 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що до введення в дію             з 01 грудня 2020 року нової організаційно-управлінської структури та нового штатного розпису ДАП «Україна» станом на 2018 рік існували заборони та обмеження, які унеможливлювали виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, оскільки вона була позбавлена права допуску до контрольованої зони державного підприємства міжнародного аеропорту «Бориспіль» (далі - ДП МА «Бориспіль») та фактично не мала доступу до повітряних суден.
Отже, саме неможливість ОСОБА_1 з 2018 року виконувати свої посадові обов`язки через позбавлення права допуску до контрольованої зони                    ДП МА «Бориспіль» стали правовою підставою для зміни умов праці позивачки, а не зміни в організації виробництва і праці ДАП «Україна»                             у 2020 році, що визнано ДАП «Україна» у відзиві на позовну заяву від 07 липня 2021 року. Отже, факт впровадження у подальшому підприємством нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису не впливає на зазначений висновок апеляційного суду.
Таким чином, відповідачем не доведена наявність змін в організації виробництва і праці (раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, впровадження передових методів), які, за доводами відповідача, призвели до зміни істотних умов праці позивачки. Ураховуючи викладене, звільнення позивачки на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України відбулося з порушенням положень трудового законодавства. 
Крім того, ОСОБА_1 , як жінка, яка виховує малолітню дитину без батька,              не могла бути звільнена з роботи за ініціативою роботодавця без дотримання гарантій, визначених у статті 184 КЗпП України.
Отже, оскаржувані накази відповідача про звільнення позивачки та про зміну дати її звільнення прийнято з порушенням положень трудового законодавства, тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі зі стягненням середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, розмір якого визначено згідно з положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі ДАП «Україна» просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2022 року відкрито                      касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу                  № 359/4555/21 з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
У вересні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2022 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що, враховуючи службову записку начальника служби бортпровідників та об`єктивні причини, а саме позбавлення права допуску до контрольованої зони ДП МА «Бориспіль»,                 неможливість виконання позивачкою своїх посадових осіб слугувало підставою вручення їй повідомлення про зміну істотних умов праці.
Тобто, у ДП «Україна» спочатку відбулися зміни в організації виробництва і праці, раціоналізація робочих місць, скорочення чисельності та штату працівників, що призвело до зміни істотних умов праці у працівників, у тому числі у позивачки.
Згодом, за наслідком засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису та аналізу працівників було прийнято рішення про вручення повідомлення про зміну істотних умов праці позивачці, а не навпаки, як зазначає суд апеляційної інстанції, у зв`язку з неможливістю виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.
Звільнення позивачки відбулося на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, тобто у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи унаслідок зміни істотних умов праці, а не з ініціативи підприємства. Проте гарантії, визначені положеннями статті 184 КЗпП України, поширюються на випадки звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого органу. 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З 2000 року ОСОБА_1 працювала на посаді бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна».
ОСОБА_1 була позбавлена доступу до контрольованих зон                                      ДП МА «Бориспіль», оскільки заблокована її особиста перепустка, що підтверджується витягом від 04 березня 2019 року № 90-29-2 з протоколу засідання аеропортового комітету з безпеки від 22 грудня 2018 року                      № 90-29-18 (а.с.89 зворот, т. 1).
Наказом ДАП «Україна» від 01 жовтня 2020 року № 130 «Про введення в дію нової організаційно-управлінської структури та нового штатного розпису                     ДАП «Україна», введено в дію з 01 жовтня 2020 року нову організаційно-управлінську структуру, затверджену 15 вересня 2020 року, та новий штатний розпис ДАП «Україна», затверджений 15 вересня 2020 року і погоджений                01 жовтня 2020 року Державним управлінням справами (а.с. 172-173а, т. 1).
Відповідно до штатного розпису ДАП «Україна» служба бортпровідників містить 12 штатних посад бортпровідників (а.с. 178, т. 1).
18 листопада 2020 року Рада трудового колективу ДАП «Україна» провела засідання, на якому завідувач сектору праці і заробітної плати ОСОБА_3 проінформувала про те, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва                   і праці, а також виробничою необхідністю, внесені зміни до пункту 11 «Положення про робочий час працівників ДАП «Україна» колективного договору на 2016-2019 роки». Необхідно надати згоду на зміну істотних умов,            у тому числі ОСОБА_1 .
Протоколом засідання ради трудового колективу ДАП «Україна»                                   від 18 листопада 2020 року № 13 надано згоду на зміну істотних умов праці та режиму роботи: ОСОБА_1 , бортпровіднику служби бортпровідників льотної служби про зміну умов оплати праці щодо посади, яку вона обіймає, встановлено утримання неповної одиниці, а саме: відповідної частки штатної одиниці 0,25 з 10-ти годинним робочим тижнем (а.с.74, т. 1).
Наказом ДАП «Україна» від 01 грудня 2020 року № 151 «Про введення в дію нової організаційно-управлінської структури та нового штатного розпису                  ДАП «Україна», введено в дію з 01 грудня 2020 року нову організаційно-управлінську структуру, затверджену 13 листопада 2020 року, та новий штатний розпис ДАП «Україна», затверджений 13 листопада 2020 року                       й погоджений 30 листопада 2020 року Державним управлінням справами       (а.с. 70, 146-151, т. 1).
Відповідно до штатного розпису ДАП «Україна» служба бортпровідників містить 11,25 штатних посад бортпровідників (а.с. 150, т. 1).
На виконання вимог наказу ДАП «Україна» від 01 грудня 2020 року № 151                         «Про введення в дію нової організаційно-управлінської структури                                  та нового штатного розпису ДАП «Україна», проведені відповідні зміни                           в організації виробництва і праці, внутрішній організаційній структурі, наказом ДАП «Україна» від 02 грудня 2020 року № 153 у службі бортпровідників: виведено старший бортовий провідник - 2 посади, бортпровідник -                           0,75 посади; введено інструктор-провідник бортовий - 1 посада                           (а.с.71-73, т. 1).
Відповідно до службової записки начальника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна» від 10 грудня 2020 року у зв`язку з веденням в дію нового штатного розпису та проведення відповідних структурних змін, згідно з наказом ДАП «Україна» від 01 грудня 2020 року             № 151, у службі бортпровідників льотного комплексу виведено посаду бортпровідник - 0,75. Проаналізувавши всіх працівників, які займають посаду бортпровідника, запропоновано перевести на посаду 0,25 бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 . Бортпровідник служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 відповідно до рішення місцевої кваліфікаційної комісії була відсторонена від виконання обов`язків в якості члена кабінного екіпажу на повітряних суднах підприємства до усунення причин, що обмежують таку роботу, наказом             від 04 липня 2019 року № 107/0. Одночасно не втратили чинність листи            від Служби безпеки України та Управління державної охорони України щодо неможливості залучення ОСОБА_1 до обслуговування літерних рейсів та допуску на спеціальну стоянку. Надійшли витяги з протоколів засідання аеропортового комітету з безпеки від 16 грудня 2019 року, в яких сказано про позбавлення допуску до контрольованих зон ДП МА «Бориспіль». Всі заборони та обмеження унеможливлюють виконання ОСОБА_1 її посадових обов`язків, так як вона фактично немає доступу до повітряних суден                    (а.с. 88, т. 1).
Протоколом засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису від 16 грудня 2020 року № 3 за результатом розгляду подання начальника служби бортпровідників льотного комплексу Романа Вишнікова, вирішено надати повідомлення про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 , бортпровіднику служби бортпровідників льотного комплексу (а.с. 91-97, т. 1)
Наказом ДАП «Україна» від 30 грудня 2020 року № 365/о «Про зміну істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» прийнято рішення персонально повідомити, під підпис, не пізніше ніж за два місяці до запровадження нових і зміну діючих умов праці, режиму роботи  ОСОБА_1 про зміну умов праці (а.с. 75, т. 1).
11 січня 2021 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці від 11 січня 2021 року № 32. Того ж дня ОСОБА_1 ознайомилася з повідомленням та погодилась на продовження роботи на нових умовах, засвідчивши це своїм підписом та подавши заяву від 11 січня 2021 року № 44/01-15 (а.с. 76-77, т .1).
Наказом ДАП «Україна» від 11 січня 2021 року № 5/о «Про переведення             ОСОБА_1 » переведено з 12 січня 2021 року ОСОБА_1 , бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу, на посаду бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу з відповідною часткою штатної одиниці 0,25 з посадовим окладом у розмірі 2 366,25 грн на місяць,                     з відповідним десятигодинним, п`ятиденним робочим тижнем, з понеділка по п`ятницю, тривалістю робочого дня 2 години, з 09-00 до 11-00 (а.с. 78, т. 1).
Відповідно до витягу від 15 січня 2021 року № 90-29-1 2 з протоколу засідання аеропортового комітету з безпеки від 30 грудня 2020 року № 90-29-7 вирішено не поновлювати право доступу до контрольованих зон ДП МА «Бориспіль» бортпровіднику ДАП «Україна» ОСОБА_1 (а.с. 90, т. 1).
У зв`язку з відкликанням позивачем заяви та згоди на продовження роботи на нових умовах, наказом ДАП «Україна» від 25 січня 2021 року № 24/о «Про втрату чинності наказів від 29 грудня 2020 року № 358/о, від 30 грудня                 2020 року № 365/о», визнано такими, що втратили чинність накази                           ДАП «Україна» від 29 грудня 2020 року № 358/о «Про зміну істотних умов праці працівників ДАП «Україна» у зв`язку із змінами в організації виробництва                    і праці» та від 30 грудня 2020 року № 365/о «Про зміну істотних умов праці            у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» (а.с.79, т. 1).
Наказом ДАП «Україна» від 25 січня 2021 року № 25/о «Про скасування наказу від 11 січня 2021 року № 5/о», скасовано наказ від 11 січня 2021 року № 5/о «Про переведення ОСОБА_1 » (а.с. 80, т.1).
Наказом ДАП «Україна» від 01 лютого 2021 року № 34/о «Про зміну істотних умов праці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» на виконання статей 32, 103 КЗпП України прийнято рішення персонально повідомити, під підпис, не пізніше ніж за два місяці до запровадження нових і зміну діючих умов праці, режиму роботи: ОСОБА_1 , бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу про зміну умов праці, щодо посади, яку вона обіймає встановлено утримання неповної одиниці, а саме: відповідної частини штатної одиниці 0,25 з відповідним десятигодинним, п`ятиденним робочим тижнем, з понеділка по п`ятницю, тривалістю робочого дня 2 години, з 09-00 до 11-00 (а.с. 81, т. 1).
02 лютого 2021 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці від 02 лютого 2021 року № 35. У цей самий день                ОСОБА_1 ознайомилася з повідомленням та відмовилася від продовження роботи на нових умовах, засвідчивши це своїм підписом (а.с. 82, т. 1).
05 квітня 2021 року позивачу було запропоновано письмово повідомити про своє рішення щодо згоди або відмови шляхом написання відповідної заяви та ще раз додатково роз`яснено про наслідки відмови від продовження роботи в нових умовах праці. У присутності начальника служби бортпровідників льотного комплексу Вишнікова Р., заступника начальника юридичної служби Білого О., начальника відділу кадрів Мельника О., завідувача сектору праці і заробітної плати фінансової служби Бойко С., голови Ради трудового колективу Богуславського А., ОСОБА_1 повідомила про відмову від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці та поставити підпис на запропонованій заяві, про що було складено акт про відмову від продовження роботи на посаді бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу в нових умовах праці від 05 квітня 2021 року № 614/01-15 (а.с.83, т. 1).
Наказом ДАП «Україна» від 05 квітня 2021 року № 124/о «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу, 05 квітня 2021 року у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, на підставі пункту 6                частини першої статті 36 КЗпП України (а.с. 84, т. 1).
У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному, наказом ДАП «Україна»   від 26 квітня 2021 року № 160/о «Про зміну дати звільнення ОСОБА_1 » внесено зміни до наказу від 05 квітня 2021 року № 124/о «Про звільнення ОСОБА_1 » шляхом зміни дати звільнення з 05 квітня 2021 року на 26 квітня 2021 року (а.с. 85, т. 1).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Надаючи правову оцінку встановленим судами обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                               і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Зміна істотних умов праці (розміру оплати праці, тривалості робочого часу, режиму роботи) може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.
Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці.
Отже, згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України у межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією,           а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
Отже, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку із зміною організації виробництва праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.
Аналогічні зі змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 рокуу справі № 6-2748 цс 15.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада     1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).
Ураховуючи викладене, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини                  у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані накази відповідача про звільнення позивачки та про зміну дати її звільнення прийнято з порушенням положень трудового законодавства, оскільки саме неможливість позивачки з 2018 року виконувати свої посадові обов`язки через позбавлення права допуску до контрольованої зони ДП МА «Бориспіль» були правовою підставою для зміни істотних умов її праці, а не зміни в організації виробництва і праці                       ДАП «Україна» у 2020 році, що визнано ДАП «Україна» у відзиві на позовну заяву від 07 липня 2021 року (а.с. 66, т. 1). 
Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що впровадження у ДАП «Україна» нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису не впливає на підстави і законність звільнення позивачки з роботи, тому що воно відбулося у зв`язку з неможливістю виконання             ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, вказане також вбачається з службової записки начальника служби бортпровідників льотного комплексу                         ДАП «Україна» від 10 грудня 2020 року, якою підтверджується зміна істотних умов праці позивачки саме унаслідок позбавлення її права допуску до контрольованої зони ДП МА «Бориспіль». Зазначені висновки апеляційного суду спростовують доводи касаційної скарги у частині посилань на те, що спочатку були зміни істотних умов праці, у тому числі позивачки, а потім її звільнення у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи унаслідок зміни істотних умов праці.
Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років-          частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.
Разом з тим, у цьому випадку діє інший порядок працевлаштування звільненого працівника, на що апеляційний суд уваги не звернув. 
Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 759/19440/15-ц (провадження                  № 14-105 цс 18) та від 24 квітня 2018 року у справі № 911/3259/16 (провадження № 12-50 гс 18).
Проте вказане не вплинуло на правильне вирішення апеляційним судом трудового спору, так як наявні інші безумовні підстави для поновлення             ОСОБА_1 на роботі. 
Доводи касаційної скарги про те, що за наслідком засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису та аналізу працівників було прийнято рішення про вручення повідомлення про зміну істотних умов праці позивачці, а не навпаки, на увагу не заслуговують, оскільки вони направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу державного авіаційного підприємства «Україна» залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року залишити без змін.
Поновити виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк