УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/1376/19 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І. 
Категорія 10 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/1376/19 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири та за зустрічним позовом  ОСОБА_3 до  ОСОБА_1 , третя особа -  ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним,  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 7 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Шалоти К.В.,   

ВСТАНОВИВ:

У лютому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 5/9 частин квартири АДРЕСА_1 .
На обгрунтування позовних вимог зазначив, що набув у власність зазначене майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідачі є співвласниками цього житлового приміщення та не визнають його право власності на вказане майно й відмовляються надати йому правовстановлюючі документи на квартиру.
Враховуючи вищезазначене, просив задовольнити його позов.
ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила, що за життя ОСОБА_4 не мав наміру заповідати належну йому частину квартири позивачеві й не підписував заповіт, згідно з яким все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 .
Окрім того, вважає, що посвідчення заповіту здійснено без встановлення особи заповідача. 
Враховуючи вищезазначене, просила визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. 7 вересня 2006 року й зареєстрований в реєстрі за №1849.
У підготовчому засіданні ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити наступне питання: Чи вчинено ОСОБА_4 підпис на заповіті, складеному від його імені та посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. 7 вересня 2006 року та зареєстрованому реєстрі за №1849? 
Проведення експертизи просила доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 7 вересня 2022 року клопотання задоволено.
Призначено у вказаній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис у заповіті, посвідченому 7 вересня 2006 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. та зареєстрованому у реєстрі за №1849, особисто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?
Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
Зокрема, зазначає, що факт підписання спірного заповіту ОСОБА_4 встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2010 року у цивільній справі №2-91/10. Під час розгляду даної справи проведена судово-почеркознавча експертиза, яка була врахована судом при вирішенні спору між ним та ОСОБА_2 .
Окрім того, в межах розгляду цієї ж справи судом призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, якою також підтверджений факт усвідомлення ОСОБА_4 своїх дій та здатність останнього керувати ними на час посвідчення цього заповіту.
Отже, питання щодо підписання ОСОБА_4 заповіту було предметом судового розгляду у цивільній справі №2-91/10.
Звертає увагу також на ту обставину, що на експертне дослідження суд направив документи, які не містять достовірного підтвердження того, що вони підписані саме ОСОБА_4 , адже неможливо ідентифікувати особу, яка їх підписала. 
Стверджує, що клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, відтак суд безпідставно розглянув його.
При вирішенні даного питання суд залишив поза увагою, що матеріали справи не містять доказів того, що у спірних правовідносинах порушуються права ОСОБА_3 . 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
ОСОБА_2 та його представник не визнали доводи викладені в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки, звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_3 посилалася, зокрема, на ту обставину, що ОСОБА_4 не підписував спірний заповіт.
Та обставина, що під час розгляду цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 була проведена судово-почеркознавча експертиза, не є підставою обмеження ОСОБА_3 у праві заявляти клопотання про призначення такої експертизи у даній справі, в якій вона є учасником спірних правовідносин.
Задовольнивши клопотання ОСОБА_3 , суд врахував принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства та надав їй можливість у встановленому законом порядку доводити обгрунтованість зустрічних позовних вимог.
Слід також зазначити, що оцінка належності та допустимості доказів надається судом лише за наслідками розгляду справи, відтак твердження апелянта про те, що у разі проведення вказаної експертизи її висновки не відповідатимуть вимогам законодавства щодо належності та допустимості доказів, є безпідставним.
З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 7 вересня 2022 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: