ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1269/22 Справа № 204/5718/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Воронка В.В., переглянув апеляційні скарги захисника, на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною за ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.
Судом встановлено, що 25 липня 2022 року о 07 годині 47 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Тітова, буд. 31, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Versa Note, номерний знак НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху при виникненні попереду перешкоди для руху, не вжила усіх заходів щодо безпечного її об`їзду або до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила наїзд на транспортний засіб БАЗ А07932, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився у транспортному засобі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
25 липня 2022 року о 07 годині 47 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Тітова, буд. 31, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Versa Note, номерний знак НОМЕР_1 , стала учасником ДТП з автомобілем БАЗ А07932, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого місце пригоди покинула, до лінії 102 (поліція) не повідомила про факт ДТП, але вжитими заходами розшуку була встановлена та зупинена, чим порушила п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
25 липня 2022 року о 08 годині 20 хвилин в м. Дніпро, вул. Поточна, буд. 19 «б», водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 7510. Результат тесту позитивний 0,56 ‰, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скаргзі захисник Воронко В.В. просить змінити постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення. В іншій частині залишити без змін постанову. 
Також, захисник просить поновити строк на оскарження, вказуючи, що ОСОБА_1 отримала повний текст постанови лише 27 вересня 2022 року.
Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення суду незаконне в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в діях останньої відсутній умисел на залишення місця пригоди, так як ОСОБА_1 пояснила, що помітила автобус лише після того, як їй надали відеозапис події ДТП. Крім цього, захисник вказує, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , тому висновки суду, що останню було зупинено працівниками поліції не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом. Разом з цим, захисник вказує, що матеріали справи не містять підтвердження факту керування ОСОБА_1 в проміжок часу з 08 години по 08 годину 33 хвилини, тому посилання суду на відеозапис та рапорт працівника поліції є безпідставними. Окрім цього, захисник вказує, що суд І інстанції необґрунтовано об`єднав матеріали справи незважаючи на подане заперечення. 
В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження, тому клопотання слід задовольнити, а апеляційну скаргу розглянути по суті. 
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватою ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є законними та обґрунтованими, підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.
Стосовно доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, то вони є безпідставними.
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вина ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення в яких викладено обставини вчинення останньою правопорушень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила, що ймовірно здійснила зіткнення з автобусом, після чого через деякий час її зупинили працівники поліції; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що зіткнення з автобусом здійснив автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_1 ; схемою ДТП та фототаблицями на яких відображено пошкодження транспортних засобів; рапортами працівників поліції в яких зазначено, що був зупинений автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ; результатом приладу “Драгер” - 0,56 % алкоголю, який правопорушниця підписала в графі “З результатом згоден”; відеозаписом, яким підтверджується вищевказані обставини справи.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про відсутність умислу на залишення місця пригоди ОСОБА_1 апеляційний суд вважає необґрунтованим враховуючи локалізацію отриманих транспортними засобами пошкоджень, а також наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 поясненнями.
Безпідставним є доводи, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції, оскільки ці доводи перевірялися судом І інстанції та спростовуються письмовими поясненнями останньої в яких вказано зворотнє, а також відеозаписом, яким також підтверджується факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції.
Стосовно доводів про недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в проміжок часу з 08 по 08:30, то ці доводи спростовуються відеозаписом відповідно до якого ОСОБА_1 працівники поліції зупинили о 08 години 10 хвилин.
Що стосуються доводів про безпідставне об`єднання судом І інстанції матеріалів справ, то вони не можуть бути підставою для скасування рішення суду, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, зі змісту яких видно, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. В даному випадку ОСОБА_1 вчинила декілька адміністративних правопорушень, тому суд І інстанції законно та обґрунтовано об`єднав в одне провадження матеріали справ.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк захиснику Воронко В.В. на оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника Воронко В.В.- залишити без задоволення.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький