УХВАЛА

19 вересня 2022 року
м. Київ

справа №120/16323/21-а
адміністративне провадження №К/990/23865/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В., 

перевірив касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №120/16323/21-а за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Подільська окружна прокуратура Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,
ВСТАНОВИВ:
02 вересня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Одеської обласної прокуратури із позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року № 46 про неуспішне проходження прокурором атестації;
- зобов`язати призначити дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички із використанням комп`ютерної техніки;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 20 жовтня 2021 року №2321к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації - з 29 жовтня 2021 року;
- поновити ОСОБА_1 з 30 жовтня 2021 року прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області або в рівнозначній місцевій або окружній прокуратурі - на посаді , що є рівнозначною (рівноцінною) посаді, з якої звільнено , та поновити в органах прокуратури України;
- стягнути з Вінницької обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2021 року по дату постановлення рішення суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року № 46 в частині шостого питання порядку денного щодо неуспішного проходження прокурором ОСОБА_1 атестації за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 20 жовтня 2021 року № 2321 к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури;
- поновлено з 30 жовтня 2021 року ОСОБА_1 на рівнозначній посаді прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області та стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2021 року по 05 квітня 2022 року в розмірі 39253,68 грн;
- в решті позовних вимог відмовлено.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Скаржник, оскаржуючи судові рішення в суді касаційної інстанції, покликається на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що судами попередніх інстанцій не були враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах від 06 грудня 2021 року у справі №280/6512/20 та від 27 жовтня 2021 року у справі №340/3563/20 щодо застосування статті 235 КЗПП. 
Скаржник вказує, що позивач проходив службу в прокуратурі Одеської області, що підтверджується записами в трудовій книжці, тому, як зазначає відповідач, відсутні правові підстави для покладення на Одеську обласну прокуратуру обов`язків щодо поновлення позивача на рівнозначній посаді в Одеській обласній прокуратурі. 
Отже, заявник касаційної скарги виклав підстави касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
З приводу посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду у справах цієї категорії щодо застосування вказаних норм матеріального права з урахуванням обставин наявності процедурного рішення кадрової комісії стосовно задоволення заяви позивача про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та в подальшому пізнішою датою прийнятого рішення іншою кадровою комісією про неуспішне проходження прокурором атестації, ухваленого за результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (не набрання мінімального прохідного балу).
Скаржник зазначає про необхідність надання Верховним Судом правової оцінки і тлумачення особливостей застосування:
-пункту 9 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №113-ІХ    - щодо застосування до спірних правовідносин правил складання і визначення результатів іспиту на загальні здібності, передбачених Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 у взаємозв`язку з пунктом 7 розділом І, пунктом 2 розділу V цього Порядку;
- пункт 16 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №113-ІХ - в контексті правової оцінки і тлумачення правомірності визначення кадровою комісією результатів складання іспиту на загальні здібності з врахуванням особливостей ситуації, яка виникла у зв`язку з проходженням атестації позивачем, а саме наявності процедурного рішення кадрової комісії стосовно задоволення заяви позивача про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та в подальшому пізнішою датою прийнятого рішення іншою кадровою комісією про неуспішне проходження прокурором атестації, ухваленого за результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (не набрання мінімального прохідного балу);
- пункту 17 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №113-ІХ - в контексті «підставності» і правомірності ухвалення кадровою комісією за результатами атестації прокурора рішення про неуспішне проходження атестації у випадку наявності особливостей оцінювання результату іспиту позивача. 
Отже, скаржником викладено підстави касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Разом з касаційною скаргою подана заява про поновлення строку на касаційне оскарження. В цій заяві скаржник зазначає, що ним до суду касаційної інстанції 26 липня 2022 року подано касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року касаційну скаргу повернуто у зв`язку з відсутністю у касаційній скарзі посилань на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. 
Заявник касаційної  скарги вказує, що Верховим Судом в ухвалі від 15 серпня 2022 року роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Також скаржник зазначає, що строки повторного звернення з касаційною скаргою законом не встановлено та це питання є оціночним, яке розглядається у кожній справі окремо, через що Верховним Судом вказується на розумність таких строків, тому, на думку відповідача, строк звернення Одеською обласною прокуратурою з касаційною скаргою вдруге є розумним та виваженим в цьому контексті, через що наявні підстави для визнання причин їх пропуску поважними та його поновлення.
Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв`язку 30 серпня 2022 року, тому з огляду на це, колегія суддів доходить висновку, що касаційна скарга подана вдруге без зволікань після її повернення вперше Верховним Судом.
Отже, строк касаційного оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №120/16323/21-а підлягає поновленню.
Проте, аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою, який звернувся до суду в 2021 році. Рішення судів попередніх інстанцій, що оскаржуються в касаційному порядку, задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»,    ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 гривні.
Ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою на рівні 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заявник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій, зокрема в частині задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2021 року по 05 квітня 2022 року в розмірі 39 253,68 грн і 1 відсоток від указаної суми є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому ставка за вимогу майнового характеру обчислюється із її мінімального розміру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ціна позову в частині оскарженої вимоги майнового характеру складає 908, 00 грн (2270,00 х0,4). 
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3 632,00 гривень (200% від 908, 00)*2 за дві вимоги немайнового характеру та 1816,00 гривень (200% від 908, 00 (0,4% від 2270,00) за одну вимогу майнового характеру, що разом складає 5448,00 гривень. 
Отже, заявнику касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5448,00 грн.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; 
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; 
код ЄДРПОУ: 37993783; 
код класифікації доходів бюджету: 22030102; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; 
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.   Заяву Одеської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №120/16323/21-а задовольнити.
2.   Поновити строк касаційного оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №120/16323/21-а.
3.   Касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №120/16323/21-а за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Подільська окружна прокуратура Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку залишити без руху.
4. Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
6.   Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                                     В.Е. Мацедонська
                                                                                                                              Н.В. Шевцова