Номер провадження: 33/813/226/22
Номер справи місцевого суду: 947/29811/21 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу голови комісії з припинення КП «Автобаза санітарного транспорту» шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради Парамонової І.Ю. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених
обставин судом першої інстанції

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №142176, 16 вересня 2021 року, о 21 годині 05 хвилин, за адресою: м.Одеса, перехрестя вулиці Люстдорфська дорога та Адміральського проспекту, де рух регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортний засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на дозволений зелений сигнал світлофору та не дав дорогу транспортному засобу «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 та який рухався на заборонений червоний сигнал світлофору з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, у результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів і транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху України, чим вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції представник потерпілого - голова комісії з припинення КП «Автобаза санітарного транспорту» Парамонова І.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену постанову та прийняти нову.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що оскаржена постанова є необґрунтованою.
Апелянт вважає, що не сповіщення представника потерпілого у судове засідання призвело до неможливості надання певних доказів та, як наслідок, до висновків суду, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема, апелянт зазначає, що водій транспортного засобу «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 виконував невідкладне службове завдання з транспортування хворого до медичного закладу, тому дотримувався вимог Правил Дорожнього руху, рухався із увімкненими спеціальними засобами на заборонений сигнал світлофору, а водій ОСОБА_1 зобов`язаний був надати перевагу в русі.
В судове засідання апеляційного суду призначене на 11 листопада 2022 року учасники апеляційного розгляду не з`явились. 
Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Беручи до уваги те, що учасники справи не повідомили апеляційний суд про причини своєї неявки в судове засідання, а дана справа перебуває в провадженні апеляційного суду протягом значного часу, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути дану справу без сторін.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №142176 убачається, що 16 вересня 2021 року, о 21 годині 05 хвилин, за адресою: м.Одеса, перехрестя вулиці Люстдорфська дорога та Адміральського проспекту, де рух регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортний засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на дозволений зелений сигнал світлофору та не дав дорогу транспортному засобу «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 та який рухався на заборонений червоний сигнал світлофору з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, у результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
На окремому аркуші водій ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин дорожньо- транспортної пригоди, в яких зазначив, що 16 вересня 2021 року він керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Люфсьдорська дорога в сторону міста. На перехресті з Адміральським проспектом, рухався на зелений сигнал світлофора. В той же час автомобіль швидкої допомоги, державний номер НОМЕР_2 , рухався зі сторони вул. Маршала Малиновського в бік Адміральського проспекту. Автомобіль швидкої допомоги рухався на заборонений сигнал світлофору, при цьому спеціальний звуковий сигнал на автомобілі швидкої допомоги не працював. Водій швидкої допомоги не переконався у безпеці свого маневру перетину перехрестя, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_3 в пояснення наголосив про те, що не визнає свою провину та не порушував Правила дорожнього руху.
Водночас ОСОБА_2 – водій швидкої допомоги автомобілю Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у своїх поясненнях наголосив про те, що в день та час розглядаємих подій, виконуючи невідкладене службове завдання (госпіталізацію хворого) він рухався з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом.
При цьому водій швидкої допомоги не заперечував той факт, що рухався на заборонений сигнал світлофору.
В своїх поясненнях водій ОСОБА_2 зазначив і про те, що в його службовому автомобілі був встановлений відеореєстратор, відеозапис з якого він надав працівникам поліції.
Разом з тим до матеріалів справи вказаний відеозапис працівниками поліції долучений не був, в той час як положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зокрема за у справах за ст.124 КУпАП цими особами є уповноважені посадові особи органів Національної поліції. 
Відповідно до п.3.2 Правил дорожнього руху України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
Частиною 6 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.
Згідно з п.3.1 Правил дорожнього руху України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
Відповідно до п.п.1.1 п.1 Примірного положення про водія виїзної бригади станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 29.08.2008 № 500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» (зі змінами), водій спеціального санітарного автомобіля, який є членом виїзної бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, забезпечує транспортування медичних працівників та оснащення бригади до місця виклику, надання першої медичної допомоги постраждалим, транспортування пацієнтів у супроводі медичних працівників.
Основними завданнями водія є: забезпечення доставки медичних працівників та оснащення виїзної бригади екстреної швидкої медичної допомоги до місця призначення у найкоротший термін та оптимальним маршрутом; участь у наданні екстреної медичної допомоги та перенесення постраждалих; забезпечення транспортування хворих і потерпілих до місця призначення (п.п.21.1, 2.2, 2.3 п.2 вказаного вище Примірного положення).
При цьому водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством України за виконання правил безпеки дорожнього руху, що передбачено п.п.6.2 даного Примірного положення.
Аналізуючи положення вказаних нормативно-правових актів, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що водії оперативних транспортних засобів можуть відступати від вимог Правил дорожнього руху України тільки виконуючи невідкладне службове завдання, та лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу і об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог Правил дорожнього руху України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Разом цим в матеріалах даної справи відсутні належні, допустимі та переконливі докази того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій швидкої допомоги ОСОБА_2 мав невідкладне службове завдання і перехрестя він перетинав з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом. 
При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин водій ОСОБА_4 , який рухався на дозволений зелений сигнал світлофору, у даному випадку не мав технічної можливості запобігти ДТП, що сталось.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п.1) ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП.
За таких обставин апеляційний суд визнає апеляційну скаргу голови комісії з припинення КП «Автобаза санітарного транспорту» Парамонової І.Ю. необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись статтями 247, 293, 294 КУпАП, Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу голови комісії з припинення КП «Автобаза санітарного транспорту» шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради Парамонової І.Ю. – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.О. Толкаченко