Ухвала
 
15 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 212/8314/20
провадження № 61-8972ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжсталь», яка підписана представником Волошиною Наталею Андріївною, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року у складі судді: Борис О. Н., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту споживачів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року позивачі звернулися з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «ОГС «Криворіжгаз»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту споживачів.
 
Позовна заява мотивована тим, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 між позивачами та АТ «ОГС «Криворіжгаз» укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам.
 
Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачеві інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору позивачі вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ.
 
Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки. Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV Ціна, порядок обліку та оплати природного газу, розділом V Права та обов`язки споживача та розділом VІ Права і обов`язки постачальника. Зміст Типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500 передбачає, що права та обов`язки для всіх споживачів є ідентичними.
 
Сумлінно виконуючи всі умови даного договору, вони регулярно оплачували рахунки за спожитий природний газ згідно з договором та в терміни, визначені в рахунках.
 
АТ «ОГС «Криворіжгаз» встановило в лютому 2017 року на будинок АДРЕСА_1 , у якому вони проживають, загальнобудинковий вузол обліку газу.
 
Позивачам стало відомо про те, що для них ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «ОГС «Криворіжгаз», в односторонньому порядку, з 01 жовтня 2016 року почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку АДРЕСА_1 зобов`язане газорозподільне підприємство - АТ «ОГС «Криворіжгаз». Згідно зі структурою тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу АТ «ОГС «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону України від 16 червня 2011 року № 3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI), де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.
 
На підставі викладеного позивачі просили суд:
визнати незаконними дії АТ «ОГС «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу у будинку АДРЕСА_1 ;
зобов`язати АТ «ОГС «Криворіжгаз» демонтувати загальнобудинковий вузол обліку газу;
визнати незаконним встановлений АТ «ОГС «Криворіжгаз» режим нарахування об`ємів природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для позивачів;
зобов`язати АТ «ОГС «Криворіжгаз» з 01 жовтня 2016 року поновити для позивачів режим нарахування природного газу відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників;
визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «ОГС «Криворіжгаз»;
визнати, що АТ «ОГС «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону № 3533-VI, зобов`язано за свій рахунок в термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення індивідуальних газових лічильників в квартирах позивачів.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково.
 
Визнано незаконними дії АТ «ОГС «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку в будинку, розташованому за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
 
Зобов`язано АТ «ОГС «Криворіжгаз» поновити позивачам режим нарахування природного газу за період:
 
з 01 квітня 2017 року і до 07 лютого 2019 року - відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників»;
 
з 08 лютого 2019 року і до 06 березня 2019 року - відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року №63 «Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами»;
 
з 07 березня 2019 року (і до затвердження нових норм) - відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року №143 «Питання споживання природного газу».
 
Визнано право на безкоштовне забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок АТ «ОГС «Криворіжгаз» побутових споживачів природного газу, позивачів, які проживають в будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
12 вересня 2022 року АТ «ОГС «Криворіжгаз» засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Волошиною Н. А., на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, у якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутня практика Верховного Суду з питання застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. АТ «ОГС «Криворіжгаз» зазначає у касаційній скарзі, що судами неправильно застосовано статтю 257 ЦК України та відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. При винесенні постанови апеляційний суд зазначив, що порушення прав позивачів, як споживачів, є триваючим, однак визначення терміну триваючого правопорушення у ЦК України відсутнє. З урахуванням постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 визначення триваючого правопорушення стосується лише відносин публічно-правового характеру. В той же час, при відмові у застосуванні позовної давності, судами не зазначено норму матеріального чи процесуального права, яка підлягала застосуванню у зазначених правовідносинах, що призвело до винесення незаконного рішення у справі. АТ «ОГС «Криворіжгаз» звертає увагу на відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування у подібних правовідносинах статей 257, 266 ЦК України в частині висновку суду, а саме: чи є можливим застосування статті 257 ЦК України при виконанні Оператором газорозподільних систем вимог Кодексу ГРМ щодо встановлення загальнобудинкового ВОГ та відсутністю заперечень співвласників багатоквартирного будинку протягом 3 років з моменту встановлення загальнобудинкового ВОГ та чи є момент встановлення будинкового лічильника газу триваючим правопорушенням. АТ «ОГС «Криворіжгаз» також зазначає, що при винесенні рішення судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 212/5836/17 та від 15 грудня 2021 року у справі № 208/8579/18. На час звернення позивачів до суду з позовом АТ «ОГС «Криворіжгаз» зі свого боку виконав усі вимоги чинного законодавства щодо встановлення та експлуатації загальнобудинкового лічильника газу за адресою позивачів. Окрім цього, судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні клопотання АТ «ОГС «Криворіжгаз» про відкладення розгляду справи від 03 травня 2022 року, чим грубо порушено норми процесуального права та право відповідача на захист в судовому процесі. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про визнання незаконними дій щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, зобов`язання демонтувати загальнобудинковий вузол обліку газу, визнання незаконним встановлений режим нарахування об`ємів природного газу та зобов`язання поновити для позивачів режим нарахування природного газу, визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту споживачів.
 
Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
АТ «ОГС «Криворіжгаз» укасаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутня практика Верховного Суду з питання застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Проте АТ «ОГС «Криворіжгаз» не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Криворіжсталь» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Волошиною Наталею Андріївною, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту споживачів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             В. І. Крат
 
                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                       Є. В. Краснощоков