КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №755/21889/21                                                                                           Головуючий у І інстанції Хромова О.О.
Провадження №22-ц/824/8141/2022                                                              Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
 
судді-доповідача                                          Голуб С.А.,  
суддів:                                                           Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
            за участі секретаря судового засідання     Шаламая Ю.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Ярослава Анатоліївна, про встановлення факту батьківства та визнання права власності на майно в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В :
 
У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що  ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту батьківства необхідно їй для прийняття спадщини малолітньою дитиною ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її батька та складається з: квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , як син померлого спадкодавця, після відкриття спадщини оформив свої спадкові права на вказані об`єкти нерухомості. Натомість, малолітня ОСОБА_3 спадщину не прийняла, оскільки в реєстраційних документах ОСОБА_4 не був записаний її батьком.
На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суду першої інстанції встановити факт батьківства, визнавши померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 рідним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження від 27 серпня 2014 року № 1718, а саме: у графі «Відомості про батька» вказати батьком малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; -виключити відомості про батька ОСОБА_5 ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 квітня 2021 року спадкоємцю, ОСОБА_1 , Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. серія та номер 373 частково недійсним, у частині права власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; зупинити державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , індексний номер: 57727922 від 19 квітня 2021 року, Приватний нотаріус Ляпунова Ярослава Анатоліївна, Київський міський нотаріальний округ м. Київ; визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 квітня 2021 року спадкоємцю, ОСОБА_1 , Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. серія та номер 372 частково недійсним, у частині права власності на Ѕ частину нерухомого майна за адресою:  
АДРЕСА_4 ; зупинити державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , індексний номер: 57726534 від 19 квітня 2021 року, Приватний нотаріус Ляпунова Я.А., Київський міський нотаріальний округ м. Київ; визнати за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину нерухомого майна за адресою:  АДРЕСА_4 .
Одночасно зі зверненням до суду з позовом, ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, спірні квартири, які є власністю відповідача ОСОБА_1 , можуть бути відчужені на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
ОСОБА_2 просила суд першої інстанції вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 05 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено 
Накладено арешт на Ѕ частину квартири  АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Накладено  арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Зокрема, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що заява про забезпечення про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого відчуження майна відповідача, а доказів того, що відповідач чи інші особи здійснюють дії, чи намагаються здійснити дії, пов`язані із заходами, котрі просить застосувати заявник, не було надано.
Крім того, здійснивши аналіз обраного позивачем заходу забезпечення позову, апелянт вважає, що його застосування має ознаки часткового вирішення спору по суті. Адже задовольняючи заяву позивача суд першої інстанції визнав доводи ОСОБА_2 щодо можливого батьківства ОСОБА_4 обґрунтованим, практично поновив строк позивачу строк, який було пропущено, для прийняття спадщини, та спрогнозував майбутню зміну кола спадкоємців.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Андрєєв І.П. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів, заслухавши учасників справи, що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке. 
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у даному позовному провадженні доводиться факт встановлення батьківства, що може призвести до зміни кола спадкоємців щодо майна померлого спадкодавця та набуття права власності на спадкове майно всіма належними спадкоємцями. Суд вважав, що захист порушеного права позивачки таким рішенням може стати неефективним у разі відчуження відповідачем отриманого у спадщину майна на користь третіх осіб, порушені права позивачки вимагатимуть додаткового захисту, а виконання такого рішення буде суттєво ускладненим. Крім того, враховуючи, що зміна власника майна ускладнить розгляд справи і може призвести до збільшення кола учасників справи, то з метою фіксації правового статусу спірного майна (реєстрації прав на нього) і осіб, що мають до нього відношення, є доцільним вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на таке майно на строк розгляду справи по суті. Враховуючи, що позивачем оспорюється фактично право власності відповідача на Ѕ частину набутого ним у спадок майна, суд вважає доцільним накласти арешт лише на Ѕ частину зазначених квартир, що не порушуватиме прав відповідача, відповідатиме співмірності заявленим позовним вимогам та буде достатнім для захисту порушених прав позивача у разі задоволення позову.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.
Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). 
Із наданих позивачкою доказів вбачається, що між сторонами реально виник спір про право на спадкове майно. Враховуючи вказані обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із доводами позивачки про те, що у випадку задоволення позову, виконання рішення суду може бути ускладнене у випадку відчуження успадкованих квартир на користь третіх осіб, оскільки ОСОБА_1 фактично в них не проживає.
Таким чином, судом першої інстанції було правильно враховано всі ризики відчуження нерухомого майна, яке зараз належить ОСОБА_1 , а тому суд дійшов вірного висновку, що доцільним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. 
Щодо доводів апеляційної скарги, що розглядаючи заяву про забезпечення суд першої інстанції визнав доводи ОСОБА_2 щодо можливого батьківства ОСОБА_4 обґрунтованим, практично поновив строк позивачу строк, який було пропущено, для прийняття спадщини, та спрогнозував майбутню зміну кола спадкоємців, то з такими доводами колегія суддів не погоджується. В ухвалі суд першої інстанції встановив, що позивачем фактично оспорюється право власності відповідача на Ѕ частину набутого ним у спадок майна, що є обов`язковим при розгляді заяви про забезпечення позову. Після чого суд перерахував докази, які надала позивачка на доведення позовних вимог і які надали суду підстави погодитись із тим, що спір дійсно існує. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст.149, 150, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Ярослава Анатоліївна, про встановлення факту батьківська та визнання права власності на майно в порядку спадкування залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: