ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1440/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/6070/21 Категорія: 304060000 	Позарецька С. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       08 листопада 2022 року                                                                                            м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач (скаржник) –  ОСОБА_2 , 
третя особа - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу 
Левицька Е.А.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.09.2022 (повний текст складено 03.10.2022, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, про розірвання договору довічного утримання,
в с т а н о в и в :

у вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до  суду з позовом, яким просила розірвати договір довічного утримання (догляду) від 16.09.2016, укладений між сторонами справи, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Елеонорою Антонівною та зареєстрований в реєстрі за №6926.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.09.2022 позовні вимоги у справі задоволено.
У послідуючому 22.09.22 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Зазначено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Сененко К.В. 20.09.2021 був укладений договір про надання правової допомоги, розмір якої склав 14000,00 грн., що передбачено п.4.1 договору. Ці кошти були сплачені позивачем адвокату, а тому просить їх стягнути з відповідача на свою користь.
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.09.2022 вказану заяву позивача задоволено та стягнуто з відповідача на її користь у відшкодування понесених витрат на правничу допомогу 14000,00 грн.
Не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач 05.10.2022 подав на нього апеляційну скаргу, доповнену 01.11.2022 (дата відправлення поштою) в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат. Вказує, що адвокат позивача не направив відповідачу розрахунку витрат на правничу допомогу, що перешкодило йому подати суду першої інстанції клопотання про зменшення її розміру, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат. Поданий позивачем прибутковий касовий ордер не містить номера справи та містить зазначення про те, що адвокат позивача є головним бухгалтером, позивачем не надано акт виконаних робіт, отже відповідні витрати не підтверджено. Адвокатом позивача не надано доказів сплати податків з отриманого від позивача у справі прибутку. Витрати позивача на допомогу адвоката не підтверджені належними доказами – відповідним розрахунком та актом виконаних робіт із їх переліком та вартістю.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу сторони відповідача відхилити, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що в позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, в тому числі тих, що пов`язані із наданням правничої допомоги адвоката, які становлять 14000,00 грн. 
Так згідно договору про надання правничої допомоги без номера від 20.09.2021, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Сененко К.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 01.06.2018 №ЧК000929, остання надавала позивачу правову допомогу у цивільній справі про розірвання договору довічного утримання від 16.09.2016, укладеного з відповідачем ОСОБА_2 , що спростовує посилання скаржника про відсутність доказів того, яка саме допомога надавалася позивачу адвокатом.
Відповідно до п.4.1 цього договору за надання правової допомоги клієнт (позивач) сплачує адвокату гонорар, обумовлений сторонами, в розмірі 14000,00 грн.
Згідно прибуткового касового ордеру б/н від 20.09.2021 адвокатом отримано від позивача ОСОБА_1 14000,00 грн. відповідно до договору від 20.09.2021.
Апеляційний суд приймає до уваги, що за змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Далі, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 2 статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Таким чином, враховуючи обставини цієї справи, в якій позовні вимоги задоволено повністю, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність відшкодування позивачу за рахунок позивача підтверджених витрат на правничу допомогу в сумі 14000,00 грн. у спосіб постановлення додаткового рішення у порядку ст. 270 ЦПК України, оскільки відповідне питання не було вирішено при ухваленні рішення по суті спору у справі.
Слід відхилити посилання скаржника на те, що адвокат позивача не направив відповідачу розрахунку витрат на правничу допомогу, що перешкодило йому подати суду першої інстанції клопотання про зменшення її розміру, адже за обставин цієї справи відповідач мав змогу надати суду свої міркування щодо обґрунтованості розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, зокрема, при апеляційному перегляді справи.
При цьому доводів про неспівмірність розміру понесених позивачем витрат на допомогу адвоката складності справи та вимогам розумності та справедливості апеляційна скарга відповідача не містить. 
Натомість розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу є розумним та таким, що відповідає належним чином обсягу наданої при розгляді цієї справи правової допомоги адвоката, що скаржником не спростовано.
Апеляційні посилання на те, що поданий позивачем прибутковий касовий ордер не містить номера справи та містить зазначення про те, що адвокат позивача є головним бухгалтером, правильності висновків суду першої інстанції щодо вирішення питання про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу не спростовують, адже вказаний ордер містить посилання на договір про надання правової допомоги від 20.09.2021 у якому, у свою чергу, зазначено про те, що правова допомога адвокатом надається саме при розгляді цієї цивільної справи. 
Отже питань щодо ідентифікації понесених позивачем витрат на адвоката, як таких, що пов`язані з розглядом цієї справи, у суду виникати не може.
Вказівка скаржника на те, що позивачем не надано акт виконаних робіт, отже відповідні витрати не підтверджено, за наявності визначення того, яка саме правова допомога надається безпосередньо в договорі від 20.09.2021 із зазначенням її вартості, не свідчить про те, що відповідна сума витрат позивача на адвоката є необґрунтованою, про що помилково вказує скаржник.
Міркування скаржника про те, що адвокатом позивача не надано доказів сплати податків з отриманого від позивача прибутку предмету доказування у даній справі не стосуються, адже цивільне процесуальне законодавство, що регламентує розподіл судових витрат у справі, зокрема, ст.141 ЦПК України, не пов`язує оплату правової допомоги та виникнення права на її відшкодування за рахунок інших учасників справи із належним оподаткуванням прибутку з боку адвоката, який її надав.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.09.2022 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.09.2022 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, про розірвання договору довічного утримання – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
       Повну постанову складено 08.11.2022.

Суддя-доповідач 

Судді