ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/3288/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року в адміністративній справі № 340/3288/22 (суддя І інстанції – Кармазина Т.М.)
за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
14 липня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому щорічну  грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року позов задоволений. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов залишити без розгляду. 
В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, оскільки такими можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювало своєчасне звернення до суду.  
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до посвідчення від 20.10.2016 НОМЕР_2 має статус учасника бойових дій. (а.с. 5-7)
У 2021 році відповідач виплатив позивачу як учаснику бойових дій щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, передбачену Законом № 3551-XI, у розмірі 1491 грн, встановленому Постановою № 325, що не спростовується учасниками справи.
13.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок і виплату разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18). (а.с. 8, 18 зворотний бік)
Відповідно до листа від 06.07.2022 № 2137/21  та довідки від 28.06.2022 № 122 затверджений обсяг бюджетних призначень за бюджетною програмою на виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році дозволив провести її у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету. Виплата грошової допомоги проведена у відповідності до Постанови № 325 у розмірі 1  491 грн. При виплаті грошової допомоги за 2021 рік відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. (а.с. 9-10)
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як учасник бойових дій, на момент нарахування і виплати йому у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня та на дату звернення його із заявою до відповідача про перерахунок допомоги, мав право на отримання цієї допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ не можуть змінювати приписів закону України, і не позбавляють позивача цього суб`єктивного права. Відповідач, не здійснивши нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі, передбаченому  статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на отримання допомоги у розмірі, установленому законом.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 позовну заяву, у зв`язку з недотриманням  ст.160 КАС України,  залишено без руху у зв`язку з недотриманням строку звернення до суду  та позивачу надано строк для усунення її недоліків. (а.с.15)
На усунення недоліків позову ОСОБА_1 надав до суду заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначив, що дізнався про порушення права у лютому 2022 року та намагався в досудовому порядку врегулювати даний спір. Також позивач зазначив, що до позовної заяви ним долучена довідка від 28 червня 2022 року № 122, яку він отримав разом з листом відповідача від 6 липня 2022 року та з якої він дізнався про виплачену суму грошової допомоги до 5 травня, що свідчить, що формально позивач про порушене право дізнався лише у липні 2022 року.  
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено його, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 21)
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при розгляді питання про поновлення строку звернення до суду та при розгляді справи по суті позову, судом першої інстанції неповно з`ясовано питання додержання позивачем строку звернення до суду.
Так відповідно до частини першої  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою  статті 122 КАС України  для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з  дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, на думку колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений  законом  строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами  законом  передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.  Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. 
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).
Колегія суддів наголошує на тому, що спірна грошова допомога є одноразовим платежем, який виплачується до 5 травня відповідного року, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було визначено її розмір, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок.
Отже, з дня отримання щорічної разової грошової допомоги особою, якій призначена ця виплата вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання щорічної разової грошової допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо розміру складових нарахованої грошової допомоги звернулась до Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від відповідного органу (пенсійного або органу УСЗН) відповіді на подану нею заяву.  (постанова ВС від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19)
Згідно з довідкою від 28 червня 2022 року № 122 грошова допомога виплачена позивачу у квітні 2021 року і позивачем це не оспорюється. (а.с. 10)
Отже, про розмір допомоги, а відповідно і про її виплату всупереч положенням ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач повинен був дізнатися саме у квітні 2021 року, а не в липні 2022 року, як помилково зазначає позивач, посилаючись на формальне отримання відповіді відповідача на його звернення.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом 14 липня 2022 року (а.с. 1), тобто більше ніж через рік з дня, коли повинен був дізнатися про порушення своїх прав (квітень 2021 року).
При цьому, колегія суддів зазначає, що звернення позивача у червні 2022 року із заявою про нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком безпосередньо до відповідача не впливає на початок перебігу строку звернення до суду, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості досудового вирішення цієї категорії спорів. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає, що звернення до відповідача із заявою виплату йому спірної допомоги у належному на його думку розмірі підтверджує лише дату, з якої позивач почав вчиняти активні дії стосовно захисту порушеного права.
Крім того, звернення до відповідача у червні 2022 року відбулось уже після спливу шестимісячного строку звернення до суду.
Посилання позивача на введення воєнного стану не підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позивачем не зазначено конкретних обставин та доводів, яким саме чином введення воєнного стану перешкоджало подати йому позовну заяву до суду.
За таких обставин колегія суддів зазначає про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.  
Відповідно до положень частини третьої  статті 123 КАС України в редакції, яка є чинною станом на час перегляду справи апеляційним судом, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 8 частини першої  статті 240 КАС України  визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1  статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238,  240 цього  Кодексу.
Отже, судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому воно підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року в адміністративній справі № 340/3288/22 скасувати.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з тієї ж дати.
   
Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко