ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/3670/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Принцевської Н.М., Разюк Г.П.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:
від Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса – Ростомов Г.А., за ордером;
від Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард – Бондаренко О.Р., за ордером.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса
на рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року (суддя Рога Н.В.), повний текст рішення складено 12.08.2022 року
у справі № 916/3670/21
за позовом   Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард
про   визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2021 року Фізична особа - підприємець Добрянська Катерина Іванівна, м.Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард, в якій просила суд визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард шляхом демонтажу двох 20-ти футових контейнерів, належних Фізичній особі-підприємцю Добрянській К.І. та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі - підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», згідно каталогу координат, вказаного у технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки Добрянської Катерини Іванівни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», контейнерна площадка №1 торговельний комплекс №1, торгове місце №218, складеного фізичною особою - підприємцем Івановим Генадієм Михайловичем; вирішити питання про розподіл судових витрат.
31 травня 2022 року до Господарського суду Одеської області від Фізичної особи - підприємця Добрянської К.І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просила суд визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, шляхом демонтажу та переміщення двох 20-ти футових контейнерів, належних Фізичній особі – підприємцю Добрянській К.І. та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі-підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, згідно каталогу координат, вказаного у технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки Добрянської Катерини Іванівни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», контейнерна площадка №1 торговельний комплекс №1, торгове місце №218, складеного фізичною особою - підприємцем Івановим Геннадієм Михайловичем та відповідно до схеми торговельних місць КП №1 торгового комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» станом на 16.11.2019 рік.
Позовні вимоги мотивовано тим, що всупереч п. 7 Положення «Про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №868, дія якого розповсюджується на продовольчі, непродовольчі та змішані ринки незалежно від форми власності та умов укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 16.11.2019 року №218, відповідачем протиправно, без узгодження з позивачем, здійснено демонтаж належних останній контейнерів, встановлених на торговому місці №218 та їх подальше переміщення на інше торгове місце, що і стало підставою для звернення Фізичної особи-підприємця Добрянської К.І. до місцевого господарського суду з відповідним позовом.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі №916/3670/21 у задоволенні позову Фізичної особи – підприємця Добрянської Катерини Іванівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді вимоги про визнання протиправними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, шляхом демонтажу двох 20-ти футових контейнерів, належних Фізичній особі - підприємцю Добрянській К.І., не є таким, що передбачений законодавством або умовами Договору, та не є ефективним, адже не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.
При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що дії відповідача, у даному випадку пов`язані із звільнення торгового місця №218 на території КП №1 ТК №1 та переміщення двох 20-ти футових контейнерів, належних Фізичній особі - підприємцю Добрянській К.І., було обумовлено необхідністю виконання робіт з модернізації інженерних мереж, створення належних умов для організації торговельної діяльності на території КП №1 ТК№1, у зв`язку із чим такі дії не можна вважати протиправними.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі - підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» місцевий господарський суд зазначив, що Фізична особа - підприємець Добрянська К.І. не є користувачем або власником будь-якої земельної ділянки, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20. Крім того,  станом на дату розгляду справи, спірний договір, укладений між позивачем та відповідачем є розірваним і відсутні правові підстави для користування Фізичною особою-підприємцем Добрянською К.І. торговельним місцем №218 на території КП №1 ТК №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.
Відтак, з огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Добрянської К.І.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Фізична особа - підприємець Добрянська Катерина Іванівна, м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила суд рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі № 916/3670/21  скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. 
Зокрема, скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що Положенням №868 не передбачено необхідність повідомлення суб`єктом господарювання підприємців, які провадять торговельну діяльність, про необхідність проведення ремонтних робіт, усунення аварійних ситуацій, тощо, не пов`язаних з реконструкцією (переобладнанням, модернізацією) та закриттям ринку – є помилковим, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що у відповідача були підстави для проведення ремонтних робіт з об`єктивних термінових підстав, зокрема, аварій. Відтак, на думку апелянта, проведення робіт з модернізації викликано виключно суб`єктивними чинниками, які не пов`язані з критичною необхідністю.
Також, на переконання скаржника, судом неповно з`ясовано спосiб захисту порушеного права, яким скористався позивач, що призвело до передчасного висновку про неефективнiсть обраного позивачем способу захисту порушеного права. Саме помилковим скаржник вважає також звуження першої частини прохальної частини позову, оскільки зосередивши свою увагу на термiнi "демонтаж" суд не звернув увагу на те, що позивач просила визнати протиправними дiї, що полягали у демонтажі та перемiщеннi. При цьому, за умови незгоди iз застосуванням термiну "демонтаж" суд не був позбавлений можливостi прохання в частинi протиправностi перемiщеннi контейнерів та не надав оцiнки законностi перемiщення.
Разом з тим, позивач зазначив, що судом першої інстанції помилково визначено, що спірний договір є змішаним, оскільки за своєю правовою природою він є саме договором оренди (найму) торгових площ.
Також апелянт звернув увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на ту обставину, що відповідачем фiзично торговельне мiсце змiнено i це є нiчим іншим. анiж самовiльною змiною умов договору з боку останнього.
Крім того, скаржник зазначив, що судом першої інстанції, в порушення ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, надано оцiнку законностi дiй вiдповiдача щодо розiрвання договору пiд час вiдкритого судового процесу з iншого питання, порушеного у позовнiй заявi, чим виправдано порушення, що передувало розiрванню вказаного договору.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі № 916/3670/21, справу призначено до судового розгляду.
13.09.2022 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив (вх. №1329/22/Д1), у якому Товариство з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард просило суд апеляційної інстанції апеляцiйну скаргу Фізичної особи-підприємця Добрянської Катерини Iванiвни, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської областi від 02.08.2022 року у справі №916/3670/21 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської областi від 02.08.2022 року у справі №916/3670/21 - без змiн. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів справи.
Зокрема, у відзиві відповідач наголошує, що погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні з наступних підстав.
Так, наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМРИНОК» вiд 15.06.2021 року «Щодо визначення дислокацій торговельних мiсць на територй КП № 1 Торговельного комплексу № 1» визначено мiсце розміщення низки торговельних мiсць, в тому числi й торговельного мiсця № 218 на територй КП № 1 ТК № 1. При цьому, виконання договорів про надання послуг по здiйсненню торговельної дiяльностi забезпечено в повному обсязi (зi збережениям номерiв, площ, торговельної площадки та iн.), про що позивача було повідомлено листом вiд 15.06.2021 poкy № 633.
Як наголошує відповідач, апелянт, посилаючись на норми п. 7 Положення «Про основнi вимоги до органiзацiї дiяльностi продовольчих, непродовольчих та змiшаних ринків» зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК” повинно було повідомити Підприємця за рік до початку проведення робiт з реконструкції (переобладнання, модернізації) та закриття ринку. Проте, відповідач вказує, що Положенням не передбачено необхідність повiдомлення суб`єктом господарювання пiдприємцiв, які провадять торговельну дiяльність, про необхiднiсть проведення ремонтних робiт, усунення аварiйних ситуацiй тощо, не пов`язаних з реконструкцією (переобладнанням, модернiзацiєю) та закритті ринку, оскільки відповідач проводить роботи з ліквідації аварійної ситуації, що не передбачає закриття ринку, а всім підприємцям у даному випадку забезпечені умови здійснення діяльності, передбачені положеннями укладених договорів.
Також відповідач зазначив, що ним лише здійснено переміщення контейнерів позивача на інше місце без їх демонтажу, що було обумовлено необхідністю виконання робіт з модернізації інженерних мереж, створення належних умов для організації торговельної діяльності підприємців.
При цьому, станом на сьогоднішній день, належні позивачу контейнери розташовані на торговому місці №218, що у повному обсязі відповідає умовам договору, а твердження скаржника, що вказане місце розташування є економічно невигідним, жодними належними доказами не підтверджено.
Крім того, відповідач зазначив, що  оскільки договiр №218 на даний час с розірваним, вимога апелянта про зобов`язання повернути два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки № 1 торговельного комплексу № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМРИНОК» не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, викладені письмово, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції – скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард про  визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача також з`явився в судове засідання, проти вимог скаржника заперечував з мотивів, викладених письмово у відзиві, просив суд апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. 
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі № 916/3670/21 не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

16.11.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Добрянською К.І., м. Одеса (підприємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард, (промринок) було укладено договір №218 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності, відповідно до п.1.1 якого предметом договору є послуги зі створення умов для торговельної діяльності, які промринок надає за плату підприємцю, а підприємець приймає і зобов`язується здійснювати торгівельну діяльність згідно з законодавством України.
За вимогами п. 2.1.1 договору промринок зобов`язується надати підприємцю в строкове користування торгове місце №218 на території контейнерної площадки (далі-КП) №1 торговельного комплексу (далі - ТК) №1 для встановлення 20-ти футових контейнерів і здійснення з них торгівельної діяльності.
Пунктом 2.1.2 договору визначено, що промринок зобов`язався забезпечити благоустрій прилеглої території, освітлення, прибирання, охорону громадського порядку, надання первинної медичної допомоги та зовнішній нагляд за контейнерами в період від кінця роботи ринку до початку наступного робочого дня.
Згідно із п. 3.1 договору, підприємець сплачує послуги за встановленими промринком розцінками не пізніше 10-го календарного числа місяця, за який здійснюється оплата.
Відповідно до п. 5.4. договору, зокрема, визначено, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку шляхом направлення стороною за адресою реєстрації іншої сторони повідомлення про розірвання договору за 14 календарних днів до дня розірвання (в такому випадку договір вважатиметься розірваним з 15-го календарного дня, з дня направлення повідомлення стороні) виключно у випадках, зокрема у разі систематичного порушення підприємцем або орендарем зобов`язань за договором, в тому числі, у разі прострочення оплати за договором більше ніж на один місяць або другої за час дії договору несплати (або неповної сплати) послуг проминку.
Вказаний договір підписано сторонами та скріплено печаткою ринку.
Наказом Голови комісії з реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» від 02.06.2021 року «Про заходи з ліквідації аварійного стану КП №1» територія контейнерної площадки №1 торгового комплексу №1 визнана аварійною ділянкою та з метою усунення підтоплення торгівельних об`єктів почато роботи з улаштування ливневої каналізації КП №1 ТК№1.
Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» від 15.06.2021 року «Щодо визначення дислокації торговельних місць на території КП №1 торгового комплексу №1» визначено місце розміщення низки торговельних місць, в тому числі і торговельного місця №218, на території КП №1 ТК№1. 
15.06.2021 року, на адресу позивача відповідачем було скеровано листа №633, за яким Ринок повідомив Фізичну особу-підприємця Добрянську К.І. про те, що у зв`язку із наказом в.о. Голови з реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ  РИНОК” було визначено місце розміщення торговельного місця №218 на території КП №1 Комплексу ТК №1-2 згідно затвердженої схеми. Вказаний лист було вручено позивачу 23.06.2021 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи роздруківка за трек – номером 6780600942953.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» 15.06.2021 року було затверджено нову схему розміщення торгових місць, яка є додатком до наказу голови комісії з реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» від 15.06.2021 року №171/1 «Щодо визначення дислокації торговельних місць на території КП №1 Торговельного комплексу №1», який було прийнято з метою забезпечення виконання робіт з модернізації інженерних мереж, створення належних умов для організації торговельної діяльності на території КП№1 ТК №1.
Не погодившись з діями відповідача, позивачем 07.07.2021 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ  РИНОК» було направлено претензію №2636, у якій Фізична особа – підприємець Добрянська Катерина Іванівна просила відповідача повернути (перемістити) належні фізичній особі – підприємцю Добрянській Катерині Іванівні два 20-футові контейнери з торгового місця №226 на торгове місце №218.
09.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» направило на адресу Фізичної особи – підприємця  Добрянської К.І. повідомлення про розірвання Договору №218 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 16.11.2019 року на підставі п.5.4 цього Договору, у зв`язку із порушенням умов договору щодо строків оплати послуг, а також просило звільнити торгове місце від торгівельного об`єкта та іншого майна і повернути торгове місце. Вказане повідомлення направлене відповідачем на адресу позивача, про що свідчить наявні у матеріалах справи поштові накладні та опис рекомендованого вкладення до поштового повідомлення від 09.12.2021 року.
Також у матеріалах справи наявний Технічний звіт з кадастрової зйомки земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», контейнерна площадка №1 торговельний комплекс №1, торгове місце №218, складений фізичною особою - підприємцем Івановим Геннадієм Михайловичем. 
Інших письмових доказів на підтвердження обставин, що стали підставою для виникнення спору між позивачем та відповідачем, матеріали справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин, які б підтверджували наявність або відсутність підстав для визнання протиправними дій Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі-підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: АДРЕСА_1 , згідно каталогу координат, вказаного у технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки Добрянської Катерини Іванівни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», контейнерна площадка №1 торговельний комплекс №1, торгове місце №218.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
В контексті зазначеної норми звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. 
Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.
Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері господарсько-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.
З аналізу вищезазначених норм, вбачається, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача.
Судова колегія зазначає, що цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Виокремлюють також матеріальний і процесуальний аспекти захисту цивільних прав та інтересів.
Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.
При цьому слід виходити з положень ст. 11 Цивільного кодексу України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об`єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.
Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.
За таких обставин, для того щоб в судовому порядку захистити порушене право або законний інтерес особи, яка звертається за захистом такого права до суду, по-перше, право такої особи має бути порушено, по-друге, особа має довести, що саме діями відповідача порушуються її права (законні інтереси), а по-третє, обраний позивачем спосіб захисту має поновити порушені права (законні інтереси) позивача.
Так, в даному випадку позивач звернувся із позовом до місцевого господарського суду, в якому просив визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, шляхом демонтажу та переміщення двох 20-ти футових контейнерів, належних Фізичній особі – підприємцю Добрянській К.І. та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі-підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній особі-підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК».
З фактичних обставин справи видно, що в даному випадку виник спір, що стосується умов користування торговим місцем №218 на підставі договору №218 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 16.11.2019 року, відтак, позивач намагається захистити своє майнове право щодо найму торгового місця.
Колегія суддів звертає увагу, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю іншої особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень чи дій/бездіяльності є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
Проте, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, позивачем не було доведено, яким саме чином задоволення судом позовної вимоги щодо визнання протиправними дій Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» із звільнення торгового місця №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, шляхом демонтажу та переміщення двох 20-ти футових контейнерів, які належать позивачу, поновить її порушене право або гарантує такій особі можливість отримання нею відповідного відшкодування за таке порушення, оскільки вказаний спосіб захисту дійсно, як вірно зазначив суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, не передбачено ані спірним договором, укладеним між сторонами по справі, ані вимогами чинного законодавства.
Тобто, у даному випадку, право позивача, яке на його думку порушене шляхом  здійснення відповідачем дій щодо звільнення вказаного торгового місця, демонтажу та переміщення майна позивача не може бути поновленим або відшкодованим в обраний ним спосіб, що свідчить про обрання позивачем невірного способу захисту під час звернення з відповідними позовними вимогами щодо визнання дій відповідача неправомірними, знову ж таки, з огляду і на те, що позивачем жодним чином не підтверджено під час судового розгляду належними та допустимими доказами, як саме переміщення відповідачем контейнерів вплинуло на інтереси та права позивача. 
При цьому, належних письмових доказів щодо оскарження або заперечення позивача щодо Наказу голови комісії з реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» від 15.06.2021 року №171/1 «Щодо визначення дислокації торговельних місць на території КП №1 Торговельного комплексу №1», яким з метою забезпечення виконання робіт з модернізації інженерних мереж, створення належних умов для організації торговельної діяльності на території КП№1 ТК №1 наказано визначити місце розміщення торговельних місць №8, 16, 34, 41, 42, 48, 54, 55, 81, 82, 85, 103, 104, 124, 125, 126, 152, 154, 156, 199, 218, 245, 246  на території КП№1 ТК №1 ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» згідно з додатком №1 до цього наказу; забезпечити виконання умов укладених договорів про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності щодо торговельних місць, визначених у п.1 цього наказу у повному обсязі (зі збереженням номерів, площ, торговельної площадки та інших умов договору), матеріали справи не містять.
З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника щодо неправомірності висновку суду першої інстанції в цій частині не приймаються колегією суддів до уваги, а висновки суду першої інстанції є такими, що не потребують їх скасування або зміни.
Щодо відмови позивачу судом першої інстанції у задоволенні позовної вимоги про  зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за власний рахунок повернути належні Фізичній          особі – підприємцю Добрянській К.І. два 20-ти футових контейнери на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл, Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20, згідно каталогу координат, вказаного у технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, між позивачем та відповідачем існували тривалі господарські зобов`язання у галузі надання послуг та платного користування торговим місцем №218, що підтверджується наявним у матеріалах справи договором про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 16.11.2019 року №218 укладеним між Фізичною особою-підприємцем Добрянською К.І., м. Одеса (підприємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК”, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард, (промринок).
Судом першої інстанції правомірно встановлено, що  вказаний договір за своєю правовою природою є змішаним та містить ознаки як договору найму торговельного місця, так і ознаки договору про надання послуг, оскільки за вимогами п.2.1.1 договору промринок зобов`язується надати підприємцю в строкове користування торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 для встановлення 20-ти футових контейнерів і здійснення з них торгівельної діяльності, а за умовами п.2.1.2 договору, промринок зобов`язався забезпечити благоустрій прилеглої території, освітлення, прибирання, охорону громадського порядку, надання первинної медичної допомоги та зовнішній нагляд за контейнерами в період від кінця роботи ринку до початку наступного робочого дня.
Згідно із п. 2 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №868, під терміном "ринок" розуміється об`єкт торгівлі, на території якого суб`єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій даний об`єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями (далі - суб`єкт господарювання).
За умовами п.3 Положення послуги з обслуговування та утримання торговельних місць на території ринку надаються суб`єктом господарювання, який є юридичною особою.
Згідно п.2 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002р. №57/188/84/105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.03.2002р. за №288/6576, ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.
Відповідно до п.13 Правил торгівлі на ринках торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в правилах торгівлі на ринках, що затверджуються відповідно до законодавства.
За умовами п. 35 Правил встановлено, що Адміністрація ринку зобов`язана, зокрема,   підтримувати територію ринку в належному санітарно-технічному і протипожежному стані, забезпечувати розвиток матеріально-технічної бази ринку, оснащувати його необхідним обладнанням та інвентарем, засобами вимірювальної техніки.
Проте, у зв`язку із неналежним виконанням господарських зобов`язань за вказаним вище договором, відповідачем, що також не заперечується позивачем, в односторонньому порядку розірвано правовідносини з  Фізичною особою – підприємцем  Добрянською К.І. шляхом направлення на її адресу повідомлення від 09.12.2021 року у якому зазначалося про розірвання договору №218 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 16.11.2019 року на підставі п.5.4 цього договору, у зв`язку із порушенням умов щодо строків оплати послуг, а також про звільнення торгового місця від торгівельного об`єкта та іншого майна і повернення торгового місця. Вказане повідомлення направлене відповідачем на адресу позивача, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові накладні та опис рекомендованого вкладення до поштового повідомлення від 09.12.2021 року.
Вказана обставина щодо розірвання спірного договору в односторонньому порядку ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не заперечувалася позивачем. Більш того, судом першої інстанції правова оцінка правомірності такого розірвання не надавалась, а було лише встановлено факт такого розірвання, що спростовує доводи позивача, викладені ним в апеляційній скарзі щодо такого факту.
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги Фізичної особи – підприємця  Добрянської К.І. щодо зобов`язання повернути її майно на торгове місце №218 на території контейнерної площадки №1 торговельного комплексу №1 Товариства з обмеженою відповідальністю  «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 20, згідно каталогу координат, вказаного у технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки, оскільки у відповідача, у зв`язку із припиненням з позивачем господарських зобов`язань між ним та позивачем відсутнє зобов`язання щодо повернення майна позивача на вказане у прохальній частині позовної заяви  торгове місце.
Виходячи з вищевикладеного, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального права та вимог процесуального закону.
Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі № 916/3670/21 відповідає обставинам справи та вимогам закону і скасуванню не підлягає. 
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно – західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Добрянської Катерини Іванівни, м.Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі №916/3670/21 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі № 916/3670/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 24.10.2022  року. 
Повний текст постанови складено 25 жовтня 2022 року.

           Головуючий суддя 	          Г.І. Діброва	
Судді 	          Н.М. Принцевська	
 	Г.П. Разюк