РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 568/310/22
Провадження № 22-ц/4815/752/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.
секретар судового засідання – Крижов В. С.

учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області
(відділ обслуговування громадян №8), 
заінтересована особа – ІНФОРМАЦІЯ_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 березня 2022 року у складі судді Сільман А. О., постановлену в м. Радивилів Рівненської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася із заявою в порядку окремого провадження, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області (відділ обслуговування громадян №8), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 
з травня 2007 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , проте шлюб офіційно між ними не був зареєстрований. Метою звернення в суд з цією заявою є подальше оформлення прав на пенсію по втраті годувальника. Просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 березня 2022 рокувідмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ч. 4 ст. 315 ЦПК України, яка передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо і заяви про встановлення факту , що має юридичне значення, вбачається спір про право, та обґрунтоване тим, що між заявницею та батьками померлого ОСОБА_2 – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спір щодо претендування на одну і ту ж виплату – пенсію по втраті годувальника.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою за невідповідності фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що метою встановлення юридичного факту є майбутнє вирішення спору. Доводить, що спір між нею та ГУ ПФУ у Рівненській області відсутній, а будь-які інші особи, на права яких могло б вплинути оскаржуване судове рішення про задоволення заяви, до справи не залучалися, а тому відсутні підстави стверджувати про наявність спору із ними. Зазначає, що встановлення факту, щодо якого вона звернулася до суду, сам по собі не тягне обов`язкового призначення пенсії по втраті годувальника, від нього може лише залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, зокрема, права на звернення до органів Пенсійного фонду щодо отримання пенсії. Просила суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи, до початку відкриття провадження від ОСОБА_5 надійшла заява про те, що її син, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав на момент смерті із нею, матір`ю, та батьком, ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а тому між заявницею та батьками померлого існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Місцевий суд погодився із такими твердженнями та відмовив у відкритті провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення.

Однак такий висновок місцевого суду апеляційний суд вважає передчасним.

Пунктом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено перелік справ, що розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий-порядок встановлення таких фактів. 

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення фактів подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);чинним законодавством непередбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. 

У даній справі не встановлено наявності спору про право між заявницею ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Рівненській області, а факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, тобто від нього залежить лише можливість виникнення майнових прав заявника на пенсію при зверненні до ГУ ПФУ в Рівненській області

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 204/3782/19, яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин

За таких обставин оскаржувана ухвала |суду про залишення заяви без розгляду підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала – до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 березня 2022 року скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області (відділ обслуговування громадян №8), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 жовтня 2022 року.
Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.
Судді:                                                        Хилевич С. В.
                                                                Шимків С. С.