ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/460/22 Справа № 696/405/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Білопольська Н. А.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року                                                                                 м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка 1.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №696/405/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Кам`янського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Ігнатенка В.М.,- 
встановила:
Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ПП «Швагер», РНОКПП: НОМЕР_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, постановлено стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21 червня 2022 року близько 22 год. 50 хв. на автодорозі с. Михайлівка - с. Флярківка керував автомобілем ІЖ 271790, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.І ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня» Кам`янської ради. Результат огляду - 0,43 %о.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - Ігнатенко В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 було зупинено без передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав, а тому всі інші докази у справі є неналежними. Вказує, що в ході винесення постанови щодо ОСОБА_1 за ч.І ст. 126 КУпАП в останнього не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, такі ознаки були в пасажира, який вийшов з автомобіля, а тому зазначені в протоколі ознаки сп`яніння є надуманими. Стверджує, що направлення було виписане працівниками поліції безпосередньо в медичному закладі, і в ньому не вказано номер технічного засобу, яким проведено огляд, і такий огляд проведено медичною сестрою, а не лікарем, а також належним чином не було встановлено особу ОСОБА_1 . Крім того, огляд ОСОБА_1 проведено несертифікованим приладом.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його представник – адвокат Ігнатенко В.М. повідомлялися про день час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явилися, апелянт направив до суду заяву в якій просив справу розглядати без нього та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, і ОСОБА_1 , та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно положень ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.
Відповідно до вимог п.2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння.
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується доказами, яким суд дав належну оцінку, зокрема, вина останнього підтверджується:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154231 від 21.06.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 21 червня 2022 року близько 22 год. 50 хв. на автодорозі с. Михайлівка - с. Флярківка керував автомобілем ЇЖ 271790, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння ,чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня» Кам`янської ради. Результат огляду - 0,43 %о (а.с. 1);
-даними направлення ОСОБА_1 на огляд та висновком результатів медичного огляду, згідно яких останній в медичному закладі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор». Результат огляду - 0,43 %о ,
- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 271790, був зупинений працівниками поліції, в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі - Результат огляду - 0,43 %о.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння складений з порушеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).
Пунктом 8 розділу ІІ вищезазначеної інструкції передбачено, що форма направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена у додатку 1 до цієї Інструкції.
Зі змісту додатку 1 до Інструкції, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що доставку водія в заклад охорони здоров`я для огляду здійснює посадова особа, про що у відповідній графі вказується її посада, найменування підрозділу Національної поліції України, звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, підпис.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Разом з тим, слід зазначити, що згідно із п.9 ч.1 ст. 31 Закону України Про національну поліцію поліція може застосовувати один із таких превентивних заходів, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України Про національну поліцію регламентовано, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Відтак, як вбачається з відеозапису з бодікамери, що міститься на DVD-диску, і який був переглянутий, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, ОСОБА_1 проходив огляд в медичному закладі в присутності працівників поліції і було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, на одному з відеозаписів зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівником поліції під час якої він підтвердив факт вживання алкогольних напоїв.
Зібрані докази, зокрема і відеозапис події від 21.06.2022 за участю ОСОБА_1 відповідають критеріям належності та допустимості, та свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що в направленні до медичного закладу щодо виявлення стану сп`яніння не було зазначено працівниками поліції номер технічного засобу, яким проведено огляд, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки у вказаному направленні зазначено назву приладу «Алкофор», і не зазначення його номеру не є підставою для визнання такого направлення недійсним та не викликає сумніву у достовірності медичного висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_2 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння несертифікованим приладом, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена: Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).
Згідно сертифікату схвалення системи управління якістю, сертифікату перевірки типу декларації про відповідність та інструкції з експлуатації на газоаналізатор "АлкоФор» видно, що такий є належним спеціальним технічним засобом, чинним до 28.11.2027.
Згідно вимог вищевказаної інструкції відповідні документи (сертифікат відповідності, свідоцтва на прилад, з використанням якого проводився огляд) надаються поліцейськими на вимогу особи, що проходить огляд. Як видно з даних відео фіксації, такі вимоги ОСОБА_1 не заявлялись, відтак підстави вважати, що огляд був проведений без дотримання вимог ст.266 КУпАП в апеляційного суду відсутні та такі доводи апеляційної скарги не можуть бути враховані.
Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 30 від 21.06.2022 року підписано лікарем та завірено печаткою медичного закладу, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про складання вказаного висновку неналежною особою.
Статтею 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Правом на оскарження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не скористався.
Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді, а тому підстав для скасування постанови судді на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАП апеляційний суд не вбачає.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим. Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.10.2022 відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановила:

Постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ігнатенко В.М. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка