Справа № 442/494/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків 
Провадження № 22-ц/811/1092/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       04 жовтня 2022 року                                                  м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря - Юзефович Ю.І.,
з участю: представника заявника ОСОБА_1 -
ОСОБА_4, представника АТ «Таскомбанк» -
Писаренка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, заінтересована особа - акціонерне товариство «Таскомбанк»,

в с т а н о в и в:
25.01.2022 року ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні №67932569 з примусового виконання виконавчого листа №2-3144/2010, виданого 02.10.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №034-2008-081 від 29.01.2008 року у розмірі 109715,62 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 868805,08 грн., звернувся до суду із скаргою, в якій просив: визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. щодо накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати в АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 , та банківську картку, призначену для зарахування заробітної плати; скасувати постанову приватного виконавця Білецького І.М. про арешт коштів боржника від 16.12.2021 року та зобов`язати приватного виконавця зняти арешт з його ( ОСОБА_1 ) рахунку для виплати заробітної плати, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок: НОМЕР_1 , та з банківської картки, призначеної для зарахування заробітної плати.
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що в процесі примусового виконання вказаного вище виконавчого листа приватним виконавцем накладено арешт на рахунок в АТ КБ «Приватбанк», на який йому поступає заробітна плата, що заборонено законом.
Звертає увагу, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2022 року скаргу задоволено.
Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. при винесенні постанови від 16.12.2021 року у виконавчому провадженні №67932569 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку, призначену для зарахування заробітної плати, ОСОБА_1 , неправомірними.
Скасовано постанову про арешт коштів боржника від 16.12.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. у виконавчому провадженні №67932569 в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку призначену для зарахування заробітної плати на ім`я ОСОБА_1 .
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. зняти арешт з рахунку для виплати заробітної плати у АТ КБ «Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку призначену для зарахування заробітної плати на ім`я ОСОБА_1 .
Ухвалу суду оскаржив стягувач - АТ «Таскомбанк», просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права і прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судовому засіданні 29.03.2022 року, внаслідок введення воєнного стану в Україні, чим обмежив право апелянта на судовий захист.
Апелянт вважає, що приватний виконавець діяв з дотриманням вимог закону і в матеріалах виконавчого провадження відсутні повідомлення від банку про те, що рахунки боржника ОСОБА_1 , на які накладено арешт, є рахунками, на які заборонено звертати стягнення. 
Наголошує, що борг ОСОБА_1 перевищує 50000 доларів США, а тому скасування судом постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника порушує право банку, як стягувача у виконавчому провадженні.
Звертає увагу на висновки Верховного Суду у подібних справах, згідно з якими, рахунок, призначений для виплати заробітної плати, є поточним рахунком і не має спеціального режиму використання.
В судове засідання апеляційного суду приватний виконавець Білецький І.М. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.
Заслухавши пояснення сторони стягувача (апелянта) в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони боржника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №67932569 з примусового виконання виконавчого листа №2-3144/2010, виданого 02.10.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Таскомбанк») заборгованості за кредитним договором №034-2008-081 від 29.01.2008 року у розмірі 109715,62 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 868805,08 грн.
Вказане виконавче провадження відкрите постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 16.12.2021 року.
Постановою приватного виконавця від 16.12.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, в межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 54984,96 доларів США.
Копію постанови направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.
За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», в чинній на момент оскаржуваних дій редакції, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Абзацом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти, на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів.
З матеріалів справи встановлено, що рахунок боржника НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», на кошти на якому приватним виконавцем накладено арешт, є поточним рахунком, на який, окрім заробітної плати, може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.6), відтак, цей рахунок не використовується виключно для зарахування заробітної плати.
Також необхідно зазначити, що АТ КБ «Приватбанк», на який нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку не повернув без виконання. 
Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
Таким чином, визначених Законом підстав для висновку про неправомірність оскаржуваних заявником дій (рішень) приватного виконавця немає, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог за скаргою заявника ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.ст.141, 452 ЦПК України, понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2481 грн. підлягають стягненню із заявника на користь апелянта. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити. 
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2022 року скасувати і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2481 гривні.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 14 жовтня 2022 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк 

                                                А.В. Ніткевич