Ухвала
 
13 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 757/55437/18-ц
провадження № 61-9314ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                       Тітова М. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилова Інна Анатоліївна, на постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ НМУ ім. О. О. Богомольця від 5 вересня 2018 року № 3-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім.                      О. О. Богомольця»; визнати незаконним та скасувати наказ НМУ ім.                           О. О. Богомольця від 25 вересня 2018 року № 13/1-з «Про звільнення» в частині його звільнення; поновити його на роботі на посаді начальника науково-дослідної частини НМУ ім. О. О. Богомольця; стягнути з НМУ                                                      ім. О. О. Богомольця на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 вересня 2018 року по день ухвалення рішення судом; стягнути солідарно з НМУ ім. О. О. Богомольця, МОЗ України та ОСОБА_2 на його користь 10 000 грн компенсації завданої моральної шкоди. 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 25 вересня 2018 року                            № 13/1-з «Про звільнення» в частині звільнення ОСОБА_1 , поновлено його на посаді начальника науково-дослідної частини Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з 25 вересня 2018 року Стягнуто з НМУ ім.                                                   О. О. Богомольця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 323 580,30 грн, моральну шкоду в розмірі 3 000 грн та судові витрати в розмірі 2 466,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 8 вересня 2021 року апеляційну скаргу НМУ ім. О. О. Богомольця залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 24 травня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 8 вересня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 8 вересня 2021 року залишено без змін.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу НМУ ім. О. О. Богомольця задоволено частково.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення.
 
Стягнуто з Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі                   805 287,60 грн.
 
Повний текст постанови складено 25 серпня 2022 року.
23 вересня 2022 року представник заявника засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 з НМУ ім. О. О. Богомольця середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 250 999,10 грн.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена заявником.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилова Інна Анатоліївна, на постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року. 
 
Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу                        № 757/55437/18-ц у справі за позовом  ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
         С. Ю. Бурлаков
 
         М. Ю. Тітов